Справа № 473/4010/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" грудня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді, - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань, - ОСОБА_2,

особи, відносно якої розглядається справа, - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Вознесенська матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює молодшим інспектором групи затримання Вознесенського МРВ УПО, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, обліковий номер платника податків НОМЕР_1, одружений, має малолітню дитину, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальність,

- за ст.195-5 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №64/20-11573 від 06.11.2017 року, - до співробітників СБУ в Миколаївській області надійшла інформація, що у громадянина України ОСОБА_3 на зберіганні знаходяться тринадцять технічних пристроїв у вигляді GSM-сигналізації, які за своїми характеристиками можуть бути віднесені до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Згідно відкритого переліку ліцензіатів СБ України, вказана особа не має відповідної ліцензії або будь-яких дозвільних документів на обіг та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, інших технічних засобів негласного отримання інформації. В подальшому гр. ОСОБА_3 в добровільному порядку зазначені технічні пристрої були видані співробітникам СБУ в Миколаївській області.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який складений співробітником СБУ, зазначено, що відповідності до вимог ст.ст.264, 265 КУпАП технічні засоби, що виконують функції GSM-контролю були вилучені в присутності ОСОБА_3 та двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що було складено протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів. Вилучені технічні засоби були передані для технічного дослідження до Зонального експертного сектору ІСТЕ СБУ Управління СБ України в Одеській області. Згідно експертного висновку №129 від 26.10.2017 року надані для дослідження технічні засоби віднесені до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації відповідно до «Методики віднесення об'єктів до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації», зареєстрованої Міністерством юстиції України, реєстраційний код 17.0.01 від 02.03.2011 року.

Посадовою особою відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Управління СБ України в Миколаївській області старшим оперуповноваженим в ОВС відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Управління СБ України в Миколаївській області капітаном ОСОБА_6 було складено протокол №64/20-11573 від 06.11.2017 року та дії ОСОБА_3 були кваліфіковані як незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, - за ст.195-5 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. А тому, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно із п.1 Розділу ІІ Наказу СБУ Центрального управління 22.03.2017 року №173 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення» - у випадку виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення уповноважені посадові особи складають протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) із зазначенням у ньому відомостей відповідно до частини першої статті 256 КУпАП.

Згідно із додатком №1 до Наказу СБУ Центрального управління 22.03.2017 року №173 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення» в протоколі зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення №64/20-11573 від 06.11.2017 року не зазначені місце та час вчинення правопорушення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що не памятає коли саме сталася подія, що стала підставою для складання протоколу. Вказав, що його було викликано до СБУ в м.Миколаїв для складання протоколу вже після проведення експертизи.

Підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року передбачено, що кожний обвинувачений має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року (Заява № 16347/02).

Так, Європейський Суд з прав людини в пункті 37 рішення «Жупнік проти України» від 09.12.2010 року (Заява № 20792/05) зазначив, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Крім того, згідно із п.п.34, 35 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, у протоколі №64/20-11573 від 06.11.2017 року не зазначені місце та час вчинення правопорушення, що є порушенням ч.1 ст.256 КУпАП та підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. (з наступними змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також суд звертає увагу на те, що пункт 6 Розділу ІІ Наказу СБУ Центрального управління 22.03.2017 року №173 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення» передбачає, що не допускаються закреслення, доповнення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.256, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.195-5 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносноОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - до Управління Служби безпеки України в Миколаївській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Н.Б.Зубар

Згідно оригіналу: Суддя: