Номер провадження: 33/785/1766/17
Номер справи місцевого суду: 495/8550/17
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2017 року,-

встановив:
оскаржуваною постановою судді районного суду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий командиром взводу управління з гаубичної артилерійської батареї, місце мешкання: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що, 19.10.2017 року, о 02.05 год., по вул. Перемоги 28, м. Білгород-Дністровський, Одеської області був затриманий громадянин ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Тойота Виста», д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю, почервоніння очей), за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП України. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Орловський А.П. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що протокол було складено з порушеннями вимог КУпАП, а матеріали справи не містять доказів того, що саме він керував транспортним засобом. Просить скасувати постанову судді районного суду, постановити нову, якою закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до оскаржуваної постанови судді районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи в районному суді, поза увагою судді залишився той факт, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти - виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Встановлені апеляційним судом обставини, зокрема зміст протоколу серії БР №014093 від 19.10.2017 року, не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та зупинявся працівниками поліції.
Так, відповідно до протоколу серії БР №014093 від 19.10.2017 року, «19.10.2017 року о 02 год. 05 хв. в м. Б. Дністровський, вул. Перемоги 28, в ньому дослівно зазначено: «водій автомобіля «Тойота Віста» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`ян іння; нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків» (а.с.1).

Зі змісту долучених до протоколу про адміністративне правопорушення пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що вказані особи були залучені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушеня, але безпосередніми свідками керування ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції не були (а.с. 5,6).

На підставі викладеного з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків не вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та був зупинений працівниками поліції, а вказано лише про те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять та суду надані не були.

При цьому, апеляційний суд не приймає як докази рапорти працівників поліції в яких зазначається, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими під час керування транспортним засобом, оскільки ці рапорти є внутрішніми документами органу поліції, та не є доказами по справі.

Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

За таких умов, за результатами апеляційного перегляду суд вважає, що зазначені в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не підтверджуються доказами, які були надані апеляційному суду, та більш того, спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №014093 від 19.10.2017 року.

З урахуванням того, що обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом, а, під час апеляційного перегляду рішення судді районного суду не було встановлено достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортними засобом, у нього не виникало обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2017 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови негайно вручити ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Одеської області Р.І. Котелевський