Провадження № 33/779/56/2017
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк Ю.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лукініва М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2016 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять ) грн. 60 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 29 листопада 2016 року о 18год. 59хв. в м. Івано-Франківську по вул. Грушевського, 22А порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме керував транспортним засобом марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на факт вживання алкоголю проводився алкотестером «Драгер», згідно якого в останнього виявлено 1,76 ‰ алкоголю, в присутності свідків.

В своїй апеляційній скарзі (далі АС) ОСОБА_2 покликається на незаконність постанови щодо нього, оскільки суд ухвалив постанову, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу апеляційного суду на те, що розгляд справи в місцевому суді відбувся у його відсутності, що позбавило його права на захист, а копію постанови він отримав аж 12.01.2017 року. Вказує, що доводи, на які покликається суддя в мотивувальній частині постанови, є надуманими та безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2016 року скасувати, закривши провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що автомобілем він керував та перебував у тверезому стані, до зіткнення його автомобіля з автомобілем марки «Форд» під керуванням ОСОБА_4 Винуватим в ДТП вважає водія ОСОБА_4 Про вчинення ДТП ОСОБА_4 повідомив працівників поліції. Так, дана ситуація відбулася того ж дня по вул. Грушевського о 18 год., а працівники поліція прибули на виклик для огляду ДТП, через 30 хвилин. Зазначає, що до прибуття поліції, він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки прийшлось довго чекати на працівників поліції, із місця даної події відлучився в кафе по вул. Грушевського 22, а в подальшому керування його автомобілем з місця ДТП доручив ОСОБА_7 По приїзду поліції дане його твердження, працівники поліції не взяли до уваги та провели огляд його на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Підтверджує той факт, що від підписання протоколу про адмінправопорушення, відмовився оскільки до ДТП керував своїм авто у тверезому стані.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_7 - пояснив, що 29 листопада 2016 року повертався з роботи, рухався своїм автомобілем марки «Мітцубуші» по вул. Грушевського, в м. Івано-Франківську де побачив, що на вказаній вулиці сталося ДТП за участю його товаришів. Після чого він зупинився біля місця пригоди та підійшов щоб спитати що сталося. Після цього, він допоміг ОСОБА_2 зателефонувати в страхову компанію і зареєструвався, однак не зважаючи на це, жодного представника від страхової компанії на місце події не з'явилося. Відлучався з місця події приблизна на 20 хвилин, оскільки мав відвезти дружину додому. В цей час до прибуття працівників поліції ОСОБА_2 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли в кафе що на вул. Грушевського, де там вживали спиртні напої. Потім через деякий час прибули на місце ДТП працівники поліції, де складали протокол та відбирали пояснення в учасників. Вже після оформлення працівниками поліції всіх необхідних матеріалів, на прохання ОСОБА_2, він відігнав його автомобіль додому. Також зазначив, що після його прибуття на місце ДТП приблизно через 5 хвилин, ОСОБА_2 знаходився у тверезому стані і тому не міг керувати автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 - пояснив, що приблизно о 19.00 год. повертаючись з роботи разом із ОСОБА_6 по вул. Грушевського, що в м. Івано-Франківську побачили ДТП за участю їх знайомого ОСОБА_2, та після чого підійшли на вказане місце та почали виясняти в нього що сталося. У зв'язку із тим, що ОСОБА_2 був у сильному стресовому стані, вони запропонував йому піти з ними в найближче кафе, щоб вижити спиртні напої, нащо той погодився. Оскільки працівників поліції на місці пригоди ще не було, вони пішли в кафе, що на вул. Грушевського, де там вживали алкогольні напої. Після цього, вони повернулися до місця ДТП, на якому вже були працівники поліції. Також зазначив, що ОСОБА_2 не міг керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки після його прибуття на місце ДТП, він був у тверезому стані.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_8 - пояснив, що 29 листопада 2016 року приблизно о 19.00 год., ідучи по вул. Грушевського, що в м. Івано-Франківську, його зупинили працівники поліції та запросили бути свідком при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП, щодо водія ОСОБА_2 В його присутності вказаний водій погодився, у встановленому Законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу Драгер, результат тесту показав, що він дійсно перебував на той час в стані алкогольного сп'яніння, і про що він дав відповідні пояснення та засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення Також зазначив, що він не бачив, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_9 - інспектор поліції пояснив, що 29.11.2016 року під час несення служби надійшло повідомлення про те, що в м. Івано-Франківську на вул. Грушевського, трапилась ДТП за участю двох водіїв. Після прибуття на місце події приблизно через 20 хв., він побачив, тільки водія ОСОБА_4, а через деякий час підійшов другий учасник ДТП водій ОСОБА_2 Під час спілкування із водіями, у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. Після чого водій ОСОБА_2 погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту показав, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Потім у присутності цих же свідків було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння Також зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не зупиняв, також не бачив, щоб той цього ж дня керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лукініва М.П., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; пояснення свідків; перевіривши матеріали справи та додані до справи документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адмінправопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи щодо нього на 11 год. 00 хв. 28 січня 2017 року, однак суддя незважаючи на це розглянув справу 28 грудня 2016 року без його участі, натомість у постанові вказав, що правопорушник в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи.

Таким чином, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_2, чим порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною, а тому підлягає до скасування.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції також не дотримався.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак, будь-яких пояснень від ОСОБА_2 та інших осіб щодо керування транспортним засобом саме у стані алкогольного сп'яніння, вказаний протокол не містить. Також в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази, що підлягають установленню по даній справі.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №172668 від 29.11.2016 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які об'єктивні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, в тому числі, у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд визнає достовірними показання свідків ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які дані під час апеляційного розгляду, про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, у зазначений в протоколі час, оскільки алкогольні напої вживав вже після вчинення ДТП правопорушником ОСОБА_4

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема постанови судді Івано-Франківського міського суду від 22 грудня 2016 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 340 (триста сорок) гривень штрафу, за те, що він 29 листопада 2016 року в м. Івано-Франківську по вул. Грушевського 22А, керуючи транспортним засобом марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, виїжджав з місця керування, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого допустив зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження.

Окрім цього, апеляційний суд визнає достовірними показання свідка ОСОБА_10 - інспектора поліції, які дані ним під час апеляційного розгляду про те, що він не бачив, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а склав протокол щодо останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки на момент прибуття на місце ДТП, останній вже перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Достовірних доказів при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом не здобуто.

Таким чином, суддя лише формально підійшов до дослідження доказів по справі, об'єктивно їх не оцінив, а тому його висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, є необ'єктивним, тобто таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім цього, суддя першої інстанції неправильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки на думку апеляційного суду, зокрема згідно показань свідків під час апеляційного розгляду, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 цього Кодексу.

Однак, апеляційний суд не може направити вказані матеріали про адмінправопорушення на доопрацювання, оскільки згідно ст. 38 КУпАП сплили строки накладення адміністративного стягнення і про це не просить ОСОБА_2 у своїй АС та суперечить вимогам п. 10 ст. 294 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про вчинення апелянтом вищезазначеного адміністративного правопорушення і їх не здобуто під час апеляційного розгляду справи, а тому приходжу до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк