АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/208/17 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
Справа № 201/608/17 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 о 15 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Набережна Перемоги зі сторони Селянського спуску в м. Дніпрі, де під час пересічення проїзної частини, не надавши перевагу у русі, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який слідував по цій проїзній частині. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову судді скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з постановою суду не погоджується і вважає висновки суду незаконними та необґрунтованими. Працівниками поліції, якими був складений протокол про адміністративне правопорушення та судом було проігноровано його свідчення про те, що водій автомобіля «БМВ» рухався із значним перевищенням дозволеної швидкості.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити. Пояснив, він здійснював виїзд з другорядної дороги на головну, дійсно надав перевагу усім транспортним засобам, які рухались по головній дорозі з боку вул. Ливарна. Також зазначає, що водій ОСОБА_4, об'єктивно був спроможний виявити та негайно повинен був вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки Т/З, а не сигналити.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_4, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді першої інстанції вважав законною та обґрунтованою. Зазначив, що він застосовував екстрене гальмування та сигналив, але уникнути зіткнення не вдалось.

Вислухавши пояснення учасників ДТП., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, приходжу до висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 069216 від 29.12.2016 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями ОСОБА_4, згідно яких, він керуючи автомобілем «БМВ» рухався в лівій смузі зі швидкістю близько 65 км/год, Автомобіль Славута, виїжджала з другорядної дороги, пересікаючи вул. Набережна Перемоги. Вказує на те, що Славуту побачив у останню секунду, в наслідок чого сталося зіткнення; поясненнями ОСОБА_2, згідно яких, останній керуючи автомобілем «ЗАЗ - 110307» , при виїзді на Набережну Перемоги, переконавшись, що зліва горить червоне світло та не має автомобілів, почав пересікати головну дорогу, де на третій смузі почув сигнал та звук гальмів, та побачив автомобіль «БМВ», який на швидкості рухався у крайній лівій смузі, уникнути зіткнення не вдалось, оскільки з правої сторони вже їхали автомобілі.

Відповідно до пункту 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення зазначеної норми Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, та фототаблицею до схеми місця ДТП де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту п. 10.2 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Посилання ОСОБА_2, на той факт, що працівники поліції не пояснювали йому його права, передбачені ст. 63 Конституції України, та не звернувши увагу на його стресовий стан просто надав підписати протокол, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, як і не знайшли свого підтвердження та будь - яких доказів, щодо викладення власних пояснень під тиском, або незаконним впливом працівників поліції, під час розгляду справи не надано, і апеляційним судом не вичвлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області: О.М. Кононенко