Провадження №3-5865/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Київ

суддя Солом'янського районного суду м. Києва Курова О.І.

при секретарі Власенко А.А.

за участю прокурора Маруненка О.А.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, суддю Святошинського районного суду міста Києва, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 92 від 10.07.2017 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Святошинського районного суду міста Києва, будучи, згідно підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, суб'єктом відповідальності за порушення, пов'язані з корупцією, та, згідно абзацу 14 частини 1 статті 1цього Закону суб'єктом декларування, 12 вересня 2016 року, згідно договору купівлі-продажу 42/16-01, придбала рухоме майно, транспортний засіб автомобіль легковий марка Fiat модель Cinquecento, 2016 року випуску, ціна якого на дату укладення договору купівлі - продажу становила 412 000 гривень, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня 2017 року (тобто суму 80 000 гривень), 15 вересня 2016 року зареєструвала за собою, як власником вказане рухоме майно, транспортний засіб, а фактично отримала даний транспортний засіб 11 жовтня 2016 року та в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, не повідомила про суттєву зміну в майновому стані, що виникла після придбання зазначеного майна, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Із протоколу вбачається, що ОСОБА_1, 12.09.2016 року, згідно договору купівлі-продажу 42/16-01 укладено з ТОВ «Ніколь-Моторс», придбала транспортний засіб автомобіль легковий марка Fiat модель Cinquecento, 2016 року випуску, ціною 412 000 гривень, та 15 вересня 2016 року зареєструвала за собою даний транспортний засіб.

Згідно пояснення представника ТСЦ №8041 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві ОСОБА_4, він дійсно здійснив первинну реєстрацію транспортного засобу, на підставі пакету документів наданих ОСОБА_1, а саме договору купівлі-продажу 42/16-01 від 12.09.2016, акту реалізованого продавцем транспортного засобу. Інших додаткових угод щодо придбання вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не надавала.

Згідно пояснень заступника директора ТОВ «Ніколь-Моторс» ОСОБА_3, 12 вересня 2016 року між ТОВ «Ніколь-Моторс» та ОСОБА_1 був укладений договір №42/16-01 купівлі-продажу автомобілю легкового марки Fiat модель Cinquecento, за 412 тис. грн. 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 були видані необхідні документи для реєстрації придбаного автомобіля в сервісному центрі, але сам автомобіль був фактично переданий ОСОБА_1 після сплати останнього платежу за автомобіль, а саме 11 жовтня 2016 року.

29 червня 2017 року за вих. 8930/39/04-2017 Департаментом захисту економіки Національної поліції України направлено лист до Святошинського районного суду міста Києва на ім'я судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. про необхідність виконання нею вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, а саме подання повідомлення про суттєву зміну у майновому стані про придбання рухомого майна транспортного засобу Fiat модель Cinquecento, ціною 412 тис. грн.

Про те встановлено, що на час складання даного протоколу, згідно публічної частини ЄДРО, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua), ОСОБА_1, як суб'єкт декларування згідно Закону №1700-VII, і після листа Департаменту захисту економіки про необхідність повідомлення про суттєві зміни у майновому стані свідомо не повідомила про суттєву зміну у майновому стані, а саме про придбання рухомого майна транспортного засобу Fiat модель Cinquecento, за 412 тис. грн.

Під час розгляду протоколу ОСОБА_1 не погодилася із викладеним в протоколі, та зазначила, що у 2016 році був придбаний автомобіль Fiat модель Cinquecento, ціною 412 тис. грн. 18.10.2016 року було подано до Єдиного державного реєстру декларацій повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, про що на її електронну адресу Національним агентством з питань запобігання корупції надіслане вітання із повідомленням про збереження у Єдиному державному реєстрі декларацій. 19.10.2016 року, із врахуванням технічних збоїв у роботі Реєстру, які були наявними на той час, була про дубльована подача повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, але на її електронну адресу НАЗК не було надіслане вітання із відповідним повідомленням, що нею логічно було сприйнято як збереження повідомлення про суттєві зміни у майновому стані від 18.10.2016 року. Так, 18.10.2016 року після заповнення відповідних розділів, нею було натиснуто кнопку «зберегти чернетку» (18.10.2016 20:36:49), хоча фактично була натиснута кнопка «подати», оскільки о 20:37:01 18.10.2016 року на її електронну адресу надійшло вітання про успішне збереження повідомлення про суттєві зміни у майновому стані в Реєстрі. Вважає даний протокол безпідставним та просила справу відносно неї закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Маруненко О.А. просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

При дослідженні, долучених до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що 12 вересня 2016 року між ТОВ «Ніколь-Моторс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки Fiat модель Cinquecento. Вартість транспортного засобу згідно договору складала 412 000 гривень. 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 були видані необхідні документи для реєстрації придбаного автомобіля в сервісному центрі, але сам автомобіль був фактично переданий ОСОБА_1 після сплати останнього платежу за автомобіль, а саме 11 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у передбачений законом десятиденний строк, а саме 18.10.2016 року повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 13.07.2017 року звернулася до НАЗК про надання її технічних дій у Реєстрі. Так, із відповіді НАЗК від 27.07.2017 року та додатку вбачається, що ОСОБА_1 19.10.2016 10:13:14 було натиснуто кнопку «Подати документ».

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим її притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 287, 288 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана скарга до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва.

Суддя О.І. Курова