Справа № 336/187/17
Пр. № 3/336/237/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацевлаштованого, що зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1, за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 7 січня 2017 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 4 годині 10 хвилин 7 січня 2017 року керувала автомобілем «HUNDAI ACCENT », державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 52-А по вул. Чарівній в м. Запоріжжі в стані алкогольного спяніння, що підтверджує висновок щодо результатів медичного огляду на стан спяніння комунальної установи «Запорізький обласний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що хоча і випив в зазначений день певну кількість спиртного, проте він не управляв транспортним засобом. В цей день він мав намір привезти свого друга, який приїхав з м. Києва і зупинився в м. Запоріжжі у своїх родичів в Комунарському районі, до себе додому. Оскільки він усвідомлював відповідальність за поїздку за кермом в нетверезому стані, він попросив свою тітку ОСОБА_2, з якою у нього близькі стосунки і яка має певні навики керування, здійснити цю поїздку. Коли він в товаристві свого приятеля і ОСОБА_2, яка протягом усього часу поїздки перебувала за кермом, вже поверталися додому і знаходились на відстані кількох десятків метрів від своїх домівок, автомобіль понесло по слизькій проїзній частині і занесло на територію прибудинкової ділянки під кафе «Гюлістан», засадженої туями. І тітка, і ОСОБА_1 з другом вийшли з салону з метою витягти автомобіль, проте їм це не вдавалось через обєктивні перешкоди, які утворилися через погодні умови. Переживаючи, що завдав тітці клопоту, а також маючи на меті огородити її від нарікань з боку бабусі, що подарувала ОСОБА_1 цей автомобіль, за спричинену транспорту шкоду, він наполіг на тому, щоб ОСОБА_2 йшла до свого дому, що розташований поряд місця пригоди. Під час намагань витягти з кущів автомобіль до нього і приятеля підїхала патрульна машина, члени екіпажу якої, констатуючи нетверезий стан ОСОБА_1, запропонували йому пройти медичний огляд в лікарні, від чого він не відмовлявся.

Перед тим, як їхати на огляд, він зателефонував своїй дружині з проханням принести його посвідчення водія, яке він, не маючи наміру сідати за кермо, з собою не брав.

При даванні пояснень ОСОБА_1 зауважив на тому, що свідків, посилання на яких містить протокол, при його складанні не було, пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу від поліцейських не надходило, вони одразу направили його до закладу охорони здоровя.

Так як за кермо у стані спяніння він не сідав, просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у звязку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як випливає з диспозиції частини статті законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол, субєктом зазначених в ній дій є особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює дорожній рух, на що прямо вказує значення дієслова керувати.

Між тим суддею встановлено, що ОСОБА_1 не лише не керував транспортним засобом, а навіть не знаходився в його салоні, коли до місця пригоди під"їхала патрульна машина.

Зазначені обставини підтверджуються як поясненнями самого ОСОБА_1, що є джерелом доказів в справі про адміністративне правопорушення, так і показаннями згаданих суддею свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_3 зазначив, що під час патрулювання по вулиці Чарівній в м. Запоріжжі він і члени його екіпажу виявили транспортний засіб, який застряг в насадженнях туї біля кафе «Гюлістан», у звязку з чим підїхали до осіб, що намагалися витягти автомобіль, серед яких був ОСОБА_1

З наведених показань свідка випливає, що ОСОБА_1 не перебував за кермом, а знаходився поряд з автомобілем.

Крім того, свідок підтвердив пояснення ОСОБА_1 про відсутність у того при собі посвідчення водія, яке йому за телефонним дзвінком принесла дружина.

Показання, аналогічні поясненням ОСОБА_1, дала в суді свідок ОСОБА_2, заявивши, що має невеликий досвід водія, тому племінник вмовив її відвезти його в Комунарький район до приятеля і назад, бо сам був нетверезим. Коли в процесі поїздки вона не впоралася з автомашиною, її занесло в занесені снігом зелені насадження перед кафе. Оскільки вони вже майже доїхали до будинків, де проживають, її допомога в витягуванні автомобіля була сумнівною, ОСОБА_1 відправив її додому. Племінник дуже переживав через те, що сталося, і бажав ненастання для свідка проблем з боку рідні, так як тітка саме в той час була в стані конфлікту з матірю ОСОБА_6, своєю сестрою, і з власною матірю, яка доводиться ОСОБА_1 бабкою.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що тієї ночі вона пробудилася від телефонного дзвінка ОСОБА_1, який доводиться свідкові чоловіком. Він попросив терміново принести його документи, в тому числі посвідчення водія. Так як було близько 03-00 години, а вона перебувала в стані вагітності, свідок побоялася йти сама і зателефонувала батькам ОСОБА_7 з проханням провести її. До того, як сталася зазначена пригода, у подружжя напередодні Різдва були гості і компанія помірно вживала спиртне. Про те, що чоловік має намір зустрітися з другом ОСОБА_6, який приїхав з Києва на кілька діб, свідок знала заздалегідь. Саме цього приятеля в товаристві чоловіка свідок і зустріла на місці пригоди. Про те, що за кермом автомобіля була тітка чоловіка, останній повідомив ОСОБА_5, коли повернувся вранці з наркологічного диспансеру.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_4, зазначивши, що вона є матірю ОСОБА_1 В ніч з 6 на 7 січня 2017 року їй зателефонувала дружина сина з проханням супроводити її до кафе «Гюлістан», де з сином трапилася дорожньо-транспортна пригода, з метою доставити туди посвідчення водія ОСОБА_1 Коли ОСОБА_4 в товаристві свого чоловіка зявилася до місця пригоди, там вже була її невістка, а сина відвезли для проходження медичного огляду. За спливом двох діб, коли син з дружиною відвідували її, вони розповіли, що за кермом була її сестра, зазначивши, що не повідомили про це раніше тому, що ОСОБА_1 бажав уберегти від зайвих переживань тітку у звязку з наріканнями батьків та бабки, які в той час перебували в неприязних стосунках з ОСОБА_2

Логічно підтверджує зазначені фактичні дані і витребуваний суддею відеозапис події, який в силу ст. 251 КУпАП також є джерелом доказів і засобом фіксації правопорушення та з якого випливає, що до автомобіля, який стояв, а не рухався, а поряд з ним, а не за кермом, знаходився ОСОБА_1О, підїхала автомашина поліції.

Підкріплюють висновок судді про непричетність ОСОБА_1 до інкримінованих йому дій і встановлені суддею відомості про відсутність у нього під час події посвідчення водія, яке на його прохання принесла з дому дружина в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у відсутність фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Крім наведених міркувань, суддя враховує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, такі, встановлені під час розгляду справи, обставини.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 про незалучення свідків, які зазначені в протоколі і які, за версією автора протоколу, підтвердили факт відмови від проходження огляду на місці пригоди, суддя вживала заходи для виклику свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, проте вони до суду не зявилися, а посадова особа, яка склала протокол, утруднилася повідомити, звідки саме були запрошені свідки, пояснивши, що він не памятає, чи його напарник Худолей викликав їх по телефону, чи покликав осіб, що проходили повз.

Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року», який внормовує процедуру виявлення стану спяніння у водія, огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу п. 4 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Як випливає з п. п. 6, 7 «Порядку…» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським, який забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

В силу наведених положень «Порядку…» лише відмова пройти на місці огляд на стан спяніння або незгода з його результатами може зумовити направлення водія для проходження медичного огляду до закладу охорони здоровя.

Між тим ОСОБА_1 послідовно заявляє, що проходження медичного огляду на місці знаходження транспортного засобу (саме знаходження, оскільки зупинки транспорту, що рухався б, як встановлено, не відбувалося), йому не пропонували, а матеріалами справи та дослідженими безпосередньо суддею доказами це не спростовано.

За змістом ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 62 Основного Закону України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку з викладеним суддя вважає, що порядок проходження медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, встановлений наведеними нормативними актами, не був дотриманий.

І хоча суддя ухвалює рішення про закриття провадження в справі через відсутність в діях особи ознак складу правопорушення, цю обставину, що свідчить про недотримання вимог закону при притягненні особи до відповідальності, також враховує при вирішенні питання про непричетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у звязку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива