"13" жовтня 2017 р. Справа № 363/2890/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року, суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні, у звязку із чим не може прийняти участь у судовому засіданні. Крім того на підтвердження даного факту надав копію відповіді на адвокатський запит, який надала Лікарня № 4 Чернігівської міської ради.

Враховуючи те, що адвокат ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений не законно, вислухавши пояснення поліцейського, який складав адміністративний протокол, суд вважає, що участь самого ОСОБА_1 у судовому засіданні є обовязкова для встановлення істини у справі.

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є об'єктивне з'ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість зупинення провадження у справі і, відповідно, не передбачають порядку розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також, коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також, зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і зокрема, врегулювання порядку зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачена лише щодо категорії справ повязаних із вчиненням корупційних правопорушень, зокрема з підстав хвороби та перебуванні на лікуванні особи, що позбавляє можливості розглянути адміністративний матеріал у визначений строк.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП України при розгляді справ про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що є суспільно небезпечним правопорушенням.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є суспільно небезпечним правопорушенням, а тому розгляд даної справи підлягає повному та всебічному дослідженню. У звязку із чим, участь у судовому засіданні, самої особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є необхідною для повного та об'єктивного з'ясування обставин у справі, з урахуванням пояснень та клопотань наданих захисником правопорушника.

Керуючись ст. 277, 278, 279 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України до закінчення стаціонарного лікування ОСОБА_1 у Лікарні № 4 Чернігівської міської ради.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Ю. Котлярова