П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,працюючого водієм ПАТ «Укрпочта»,який мешкає за адресою м.Запоріжжя,вул.Волинська 19,зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124,122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2017 р.о 11.10 год.ОСОБА_1,керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Жуковського 36 в м.Запоріжжі,при зустрічному роз*їзді не обрав безпечних боковий інтервал,змінив напрямок руху,внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2,внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено,чим порушені вимоги п.10.1,13.1 ПДР України,після чого місце ДТП залишив.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав.Пояснив,що у його володінні та користуванні перебуває автомобіль НОМЕР_1,на якому 03.09.2017 р.він у побутових цілях приїздив на ринок «Анголенка» в м.Запоріжжі,після 11.00 год.по вул.Жуковського повз буд.36 рушив додому.Враховуючи інтенсивність руху на цій ділянці,роз*їзд зустрічних автомобілів дещо ускладений,під час зустрічного роз*їзду з автомобілем НОМЕР_2 водій останнього доторкань зачепив його автомобіль,після чого вони зупинились на місці ДТП,викликали поліцію.Водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2після їх розмови свій автомобіль з місця ДТП посунув назад,а коли прибули поліціянти,саме ОСОБА_1вони звинуватили у ДТП,а згодом взагалі поїхали та запропонували водіям самим розібратися у цій події.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1А.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень ОСОБА_2як учасника ДТП встановлено,що 03.09.2017 р.приблизно о 11.10 год. автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2рухався по вул.Жуковського в напрямку вул.Кірова в м.Запоріжжі,назустріч йому рухався автомобіль НОМЕР_1,водій якого не обрав безпечний боковий інтервал та доторкань зачепив задню бокову частину автомобіля «БМВ»,за фактом ДТП на місце події викликали поліцію.

Відповідно до схеми ДТП,складеної інспектором р.3 б.3 УПП в м.Запоріжжі Ємцем б.В.,місце зіткнення автомобілів знаходиться по вул.Жуковського на смузі руху автомобіля НОМЕР_2,який до зіткнення рухався прямо,автомобіль,який з ним зіткнувся,після ДТП місце події залишив.

При огляді автомобіля НОМЕР_2 на місці ДТП зафіксовані пошкодження лако-фарбового покриття з лівої(водійської)сторони уздовж кузова.

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності водія ОСОБА_2уповноваженою особою,підписана без зауважень або доповнень,зафіксована на фото,суддя приймає її до уваги в якості доказів на підтвердження фактичних обставин справи.

Відповідно до відомостей про реєстрацію,був встановлений власник автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1

Як пояснив про складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2,після ДТП,яка сталася з вини водія ОСОБА_1,останній запропонував владнати конфлікт без залучення поліції,прослідувати на СТО,де визначити вартість відновлення пошкоджень на автомобілі «БМВ»,погодившись на це,ОСОБА_2виклик поліції скасував та попрямував на автомобілі слідом за ОСОБА_1,який цим скористався та з місця події поїхав у невідомому напрямку. Після його очікування ОСОБА_2повторно викликав поліцію для фіксації події ДТП

Безпосередньо сам ОСОБА_1не оспорював ,що 03.09.2017 р.він дійсно став учасником ДТП,проте вважає,що ця подія сталася не з його вини,а місце ДТП він залишив так само ,як і водій ОСОБА_2

Аналізуючи наведене суддя встановив,що пояснення ОСОБА_2про обставини пошкодження його автомобіля у ДТП автомобілем НОМЕР_1 підтверджуються доказами,які є логічними,послідовними,доповнюють одне одного,протиріч не містять.

ОСОБА_1не заявляв про незаконне вибуття з його володіння 03.09.2017 р.автомобіля НОМЕР_1 .

Суддею не встановлено таких обставин,які ставили б під сумнів пояснення потерпілого та протоколу про адміністративне правопорушення,так само не надано суду доказів,що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована,довіра до їх показань не підірвана,а приводів для обмовляння ОСОБА_1не встановлено.

Натомість,відсутність у ОСОБА_1полісу обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності ,за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1,як про це у поясненнях зазначив потерпілий,пояснює обрану ним позицію захисту з метою уникнути як адміністративної ,так і цивільно-правової відповідальності за шкоду,заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При оцінці усіх досліджених доказів суддя дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1А.у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Як передбачено п.10.1 Правил дорожнього руху України,перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

За змістом п.13.1 Правил дорожнього руху України,водій в залежності від швидкості руху,дорожньої обстановки,особливостей вантажу та стану транспортного засобу повинен витримувати безпечні дистанцію та інтервал.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України,безпечний інтервал-відстань між боковими частинами транспортних засобів або між ними та іншими об*єктами,за якої забезпечена безпека дорожнього руху.

З точки зору даного положення,безпечним вважається інтервал,що забезпечує безконтактний рух бокових частин транспортних засобів як повз інші транспортні засоби,так і повз пішоходів,нерухомих об*єктів тощо.

Пункт 2.10»а» Правил дорожнього руху України встановлює обов*язок водія,у разі його причетності до дорожньо-транспортної пригоди,негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці ДТП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України,учасники дорожнього руху зобов*язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цього пункту означають,що знання Правил є обов*язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров*ю та життю людей.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порушення водієм ОСОБА_1вимог Правил дорожнього руху,наслідком чого є пошкодження транспортних засобів,є підставою для визнання його винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності по ст.124 КпАП України.

Згідно з диспозицією ст.122-4 КпАП України особа,яка є водієм транспортного засобу або іншим учасником дорожнього руху,несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило ДТП,за залишення місця ДТП,до якої вона причетна.

Порушення водієм ОСОБА_1вимог Правил дорожнього руху,наслідком чого є ДТП,місце якої він залишив,є підставою для визнання його винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності по ст.122-4 КпАП України.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП, справа підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто по закінченню 3-х місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду адміністративної справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, суддя доходить висновку, що провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 38,124, 247 п.7, 283, 284 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по ст.124,122-4 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою,яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А. Галущенко