АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/317/17
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката Паришкури Володимира Михайловича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2,,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19.11.2016 року о 02-36 в м. Харкові, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 по вул. Сумська, 12 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в КЗОЗ Обласний наркологічний центр за адресою: м.Харків, вул.Шевченко, 26. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким рішенням судді першої інстанції Пеннер В.В. подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову суду від 06.02.2016 року та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що висновок суду про те, що він під час керування транспортним засобом знаходився у стані алкогольного сп'яніння, не відповідає дійсності і не підтверджується відповідними доказами. Вказує, що медичний висновок від 19.11.2016 року отриманий з порушенням Інструкції МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, а саме вказує, що під час зупинки його працівниками поліції не відмовлявся від огляду за допомогою технічного засобу на місці зупинки. Йому не було запропоновано його використання та одразу відвезли до медичного закладу де було взята на аналіз сечі і зроблений відповідний висновок.

Вказує, що порядок огляду було порушено, а тому висновок вважається не дійсним відповідно до інструкції.

Крім того, зазначає, що з висновку складеного 19.11.2016 року не вбачається ступінь алкогольного сп'яніння, на що було зроблено адвокатський запит з метою отримання акту огляду, але при винесенні постанови суддею не було це враховано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Паришкури В.М., які підтримали апеляційні вимоги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не знаходить підстав вважати вимоги зазначеної правової норми порушеними суддею суду першої інстанції.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як на безумовну підставу для задоволення апеляційних вимог апеляційний суд відкидає.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 пройшов огляд у закладі охорони здоров'я, за результатом, якого було встановлено що останній перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 3).

Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що

знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного

чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських

препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції,

проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення

огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується

управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи

іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських

препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших

закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах

охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення

підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та

складення висновку за результатами огляду проводиться в

присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан

алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо

перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх

увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я

реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим

центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого

сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням

вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного,

наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом

лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції,

і проведення такого огляду здійснюються в порядку,

визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим

транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається

уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія)

відповідної категорії та може бути допущена до керування

транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Виходячи з системного аналізу положень вказаної правової норми та її телеологічного (цільового) тлумачення, апеляційний суд робить висновок, що огляд водія, проведений в закладах охорони здоров'я, який встановив наявність перебування водія в стані алкогольного сп'яніння, або відсутність у нього такого стану має силу доказу навіть тоді, коли проведений за допомогою технічного засобу огляд дав інший результат, і в цьому разі результати огляду, проведеного в медичному закладі фактично скасовують результати огляду, проведеного за допомогою технічних засобів. Таким чином апеляційний суд вважає, що встановлення наявності стану алкогольного сп'яніння, встановленого лише за результатами саме огляду у відповідному медичному закладі, навіть без проведення огляду за допомогою технічного засобу, відповідно до ст. 251 КупАП є належним доказом, і в даному конкретному випадку наявність в матеріалах справи лише інформації про проведення огляду у медичному закладі не спростовує правильність висновку судді суду першої інстанції.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд враховує зміст пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5, 6), які зазначили, що водій ОСОБА_2 погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, і ці пояснення не спростовані апелянтом, про виклик цих свідків до апеляційного суду апелянт не просив, а також не надав апеляційному суду копію акту медичного огляду і не просив апеляційний суд про його витребування з медичного закладу, де проводився огляд ОСОБА_2

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд не знаходить підстав вважати необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст вказаних доказів, оскільки ОСОБА_2 та його захисником не надано суду переконливих для того підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик