АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

24.03.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за що передбачена відповідальність за ст. 472 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 221630,21 гривень з конфіскацією на користь держави переміщуваного товару.

Не погоджуючись із судовим рішенням , 13.03.2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій порушує питання про скасування судового рішення , у зв'язку з його невмотивованістю та незаконністю. Просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року , а провадження у справі закрити , у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Одночасно подав заяву у якій порушує питання про поновлення строку оскарження постанови оскільки такий пропустив з поважних причин. Вказує , що був присутнім у судовому засіданні , що відбувалося 24.01.2017 року та давав пояснення по суті справи, однак , вважав що судове засідання не закінчилося, так як суд не проголошував судового рішення, а копія такого отримав поштою лише 09.02.2017 року. Тобто, на момент отримання копії постанови суду сплив строк на її оскарження. Вважає , що отримання постанови суду першої інстанції після спливу строку на її оскарження є самостійною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення. Зазначає , що апеляційним судом вже розглядалося його клопотання про поновлення строку, однак, апеляційний суд об'єктивно не дослідив всі обставини причин пропуску строку на апеляційне оскарження і обмежився констатацією того, що постанова суду першої інстанції була вручена., таким чином порушивши право на доступ до правосуддя. Вважає, що перебування його на лікуванні на денному стаціонарі з 30.01. по 21.02.2017 року є поважною причиною пропуску подачі апеляційної скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення , апеляційну скаргу та заяву з обґрунтуванням доводів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду , прийшов до висновку, про необхідність повернення скарги особі, що її подала.

Згідно ч.5 ст. 529 МК України , постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку , повертається апеляційним судом особі яка його подала , якщо у поновленні строку відмовлено.

З апеляційної скарги вбачається , що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. З досліджених матеріалів справи та поданої апеляційної скарги вбачається , що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 приймали участь у судовому засіданні 24.01.2017 року за наслідком якого , судом першої інстанції 24.01.2017 року було винесено постанову у справі про порушення митних правил. Отже , ОСОБА_1 користувався правовою допомогою , скориставшись своїм правом , щодо вільного вибору представника. Відсутність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час проголошення судового рішення не свідчить про те, що судом таке не постановлялося та не проголошувалося.

У подальшому , на виконання вимог ст. 285 КУпАП , відповідно до якої копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, судом на адресу проживання ОСОБА_1 направлено копію постанови суду від 24.01.2017 року (а.с. 105). Копію постанови ОСОБА_1 одержав 09.02.2017 року , про що свідчить лист Українського державного підприємства зв'язку "Укрпошта" Закарпатська дирекція (а.с.129).

Крім того, апеляційним судом встановлено , що ОСОБА_1 вперше звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року лише 13.03.2017 року , тобто , більш як через місяць з моменту отримання судового рішення, хоча у постанові суду було роз'яснено строки та порядок його оскарження - протягом десяти днів.

22.03.2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року у якій порушує питання про поновлення строку на її апеляційне оскарження. Як підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення наводить мотиви, аналогічні мотивам, зазначеним у попередній апеляційній скарзі поданій до апеляційного суду 13.03.2017 року, яким суд дав оцінку, а саме: отримання ним копії постанови суду лише 09.02.2017 року, перебування на лікуванні на денному стаціонарі до 21.02.2017 року.

Таким чином , апеляційний суд критично оцінює та відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що отримання ним копії постанови суду лише 09.02.2017 року , тобто, після спливу десятиденного строку з моменту її проголошення є самостійною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущено з поважних причин. Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був відсутнім при проголошенні постанови суду та останню отримав лише 09.02.2017 року. Таким чином, строк подачі апеляційної скарги об'єктивно зумовлений для ОСОБА_1 розпочався з моменту отримання судового рішення. Однак, останній пропустив і десятиденний строк з моменту отримання судового рішення. При цьому, перебування ОСОБА_1 на денному стаціонарному лікуванні, з урахуванням отримання ним правової допомоги не перешкоджало подати апеляційну скаргу. Норми, що містяться у главі 24 " Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення " КпАП України не містять жодної вимоги , щодо її змісту та форми , окрім необхідності її подати у письмовій формі через місцевий суд, який виніс постанову. У клопотанні та апеляційній скарзі відсутні вказівки на те, які обставини об'єктивно перешкодили апелянту своєчасно подати апеляційну скаргу з моменту отримання судового рішення.

Крім того , апеляційний суд враховує і те, що після завершення лікування на денному стаціонарі, яке згідно довідки № 93 відбувалося до 21.02.2017 року (а.с.151) , апелянт звернувся з апеляційною скаргою лише на 20 день.

Додатково апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначені ОСОБА_1 доводи, щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року ретельно перевірені та дана їм оцінка у постанові Апеляційного суду Закарпатської області від 14.03.2017 року. Нових обставин та доводів клопотання апелянта не містить.

Таким чином , апеляційний суд прийшов до висновку , про те, що доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження , а тому у поновленні строку слід відмовити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України зумовлює повернення апеляційної скарги апеляційним судом особі яка її подала.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ч.2 ст. 294 КпАП України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу подану на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_1, повернути ОСОБА_1, як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: