Справа № 163/2328/17
Провадження № 3/163/1496/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Голядинець О.В.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Новогрузьке» Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, за протоколами серій ПнРУ №301797 та №301802 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 06.09.2017 року о 02 год. 00 хв., діючи групою осіб спільно з ОСОБА_2, на ділянці відділу прикордонної служби «Новогрузьке» в районі прикордонного знаку №1049, намагався незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску з України в ОСОБА_3, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог ст.ст.23, 24 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, яке полягало у тому, що він 06.09.2017 року о 02 год. 00 хв., діючи групою осіб спільно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в районі прикордонного знаку №1049, вчинив злісну непокору законним вимогам прикордонного наряду, що виразилось у відмові: надати документи для перевірки, зупинити транспортний засіб, зупинитися.

Справи за протоколами серій ПнРУ №301797 та №301802 від 06.09.2017 року відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП надійшли до суду одночасно 07.09.2017 року.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП, за номерами: 163/2328/17 (провадження №3/163/1494/17), 163/2330/17 (провадження №3/163/1496/17), слід об'єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи 163/2330/17 (провадження №3/163/1496/17) та розглядати одночасно.

ОСОБА_1 в суді факт вчинення інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що 06.09.2017 року він разом зі своїми товаришами: ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували на озері в с. Згорани Любомльського району, де ловили рибу, а через деякий час по цьому поїхали в с. Забужжя для того, щоб подивитися чи є на річці «Західний Буг» вода. Під час поїздки з собою мали лише надувний човен, а інших плавзасобів у них не було. Повертаючись від річки додому, на виїзді з села Забужжя їх наздогнав службовий автомобіль марки «Нива Шавроле» та на вимогу прикордонників надати документи, що посвідчують особу, він їх відразу предявив останнім. В подальшому їх завезли на заставу впс «Новогрузьке», де протримали до обіду та, склавши відносно них протоколи про адміністративні правопорушення, відпустили. Вказав, що наміру перетинати кордон він не мав, всі вимоги прикордонного наряду виконував, за виключенням вимоги про зупинку транспортного засобу, водієм якого був ОСОБА_5, а сам він слідував в якості пасажира - сидів на задньому сидінні, тому в силу таких об'єктивних причин не міг виконати такої вимоги. Просив провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складів правопорушень, які йому інкримінуються, оскільки наміру перетинати державний кордон він не мав та жодної непокори прикордонникам не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, обєктивно доводиться дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №301797 від 06.09.2017 року з фото-таблицями до протоколу; протоколом про адміністративне затримання від 06.09.2017 року; рапортом т.в.о. начальника ВВБ по Луцькому прикордонному загону ОСОБА_6 від 06.09.2017 року; рапортом старшого офіцера 1 сектору оперативно розшукового відділу оперативно-розшукового управління Північного регіонального управління ОСОБА_7 від 06.09.2017 року; рапортом начальника групи по РІАП відділу прикордонної служби «Новогрузьке» ОСОБА_8 від 06.09.2017 року.

Так, з рапорта т.в.о. начальника ВВБ по Луцькому прикордонному загону ОСОБА_6 від 06.09.2017 року слідує, що 06.09.2017 року приблизно о 01 год. 40 хв. ним було помічено рух автомобіля від с. Забужжя вздовж КСС, в напрямку прикордонного знаку №1050, який приблизно за 500 м. від КСС зупинився, а через деякий час зі сторони державного кордону, з чагарників, вибігло двоє осіб з гумовим човном, які побігли в напрямку до автомобіля. На законну вимогу прикордонного наряду «зупинитись», вказані особи не відреагували та, сівши в автомобіль марки «Ауді-А6», на великій швидкості поїхали в сторону с.Забужжя. Під час переслідування невідомих осіб, на службовому автомобілі неодноразово було подано сигнал світлом фар «зупинитись», однак даний автомобіль зупинився лише на околицях с. Забужжя. У вказаному автомобілі знаходилось четверо осіб, якими, як було встановлено пізніше, були: ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 При цьому в ОСОБА_5 не було в наявності документів, що посвідчують його особу, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в мокрому одязі та брудному взутті. На законну вимогу прикордонного наряду «вийти з транспортного засобу та надати документи для перевірки», вказані особи в грубій, нецензурній формі відмовились та почали телефонувати з мобільних телефонів. В ході проведення пошукових заходів та відпрацювання зворотного сліду на КСС, в районі прикордонних знаків №№1049-1050 було виявлено сліди підїзду транспортного засобу, ознаки подолання КСС та заробку слідів за допомогою підручних засобів, а також було виявлено доріжку слідів в сторону державного кордону України у вигляді примятої трави та сліди спуску плавзасобу у річку Західний Буг в районі прикордонного знаку №1049.

Громадянина ОСОБА_1, який спільно з ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон України в напрямку ОСОБА_3, було затримано о 02 год. 00 хв. 06.09.2017 року, про що складено відповідний протокол про адміністративне затримання.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_6 суду показав, що 06.09.2017 року після 23 год. він знаходився на чергуванні біля прикордонних знаків №1049-1050, за 150 м. від КСС та 1 км. від лінії державного кордону, службу ніс приховано. В розпорядженні мав інформацію про можливе скоєння правопорушень на ділянці впс «Новогрузьке» в межах прикордонних знаків №№ 1048-1051, яку необхідно було перевірити. Перебуваючи в засідці, побачив, як зі сторони с.Забужжя під'їхав автомобіль марки «ОСОБА_2 А6», на польській реєстрації, який, розвернувшись, зупинився навпроти с. Забужжя, а через деякий час зі сторони кордону, в напрямку до автомобіля, з чагарників вибігли дві особи, які в руках мали великий пакунок, та сівши в даний автомобіль, намагались на ньому втікти. В свою чергу, він разом з напарником - старшим прапорщиком ОСОБА_9 на службовому автомобілі почали переслідування вказаного транспортного засобу, неодноразово подавали сигнали світлом фар «зупинитися», намагались його зупинити, однак на їх законну вимогу зупинити транспортний засіб та пред'явити документи, що посвідчують особу, невідомі особи не відреагували, а навпаки, на великій швидкості прослідували в сторону с.Забужжя. Вказаний автомобіль було зупинено за населеним пунктом с. Забужжя. Під час його зупинки, було з'ясовано, що у ньому знаходилось четверо осіб, серед яких: ті, що сиділи на задньому сидінні, перебували у мокрому одязі та в брудних черевиках. Також в автомобілі було виявлено гумовий човен та весла до нього. На його прохання надати документи, ОСОБА_1 відразу їх надав. Разом з тим, вказав, що документів не було лише у водія - ОСОБА_5 Під час розмови з даними громадянами, останні повідомили, що вони ловили рибу на річці «Західний Буг». В подальшому, було повідомлено представників впс «Новогрузьке», по приїзду яких він разом з ОСОБА_9 поїхали перевірити сліди на КСС, де в районі прикордонних знаків №№1049 -1050 ними було виявлено сліди подолання КСС, сліди взуття та підїзду транспортного засобу до річки. Крім цього, було виявлено сліди від човна та доріжку слідів в сторону державного кордону України. Про виявлення слідів поблизу державного кордону протокольно було проінформовано польську сторону, які також підтвердили виявлення слідів з їх сторони. По приїзду працівників впс «Новогрузьке», останні забрали вказаних осіб на "ВПС" для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Аналогічні показання дав в судовому засіданні старший прапорщик ОСОБА_9

Старший оперуповноважений з протидії контрабандній діяльності 1 сектору оперативно розшукового відділу оперативно-розшукового управління Північного регіонального управління ОСОБА_7, допитаний в якості свідка, суду показав, що 06.09.2017 року, після 24 год. ночі до нього зателефонував т.в.о. начальника ВВБ по Луцькому прикордонному загону майор ОСОБА_6 та повідомив, що він переслідує порушників державного кордону, які на великій швидкості на автомобілі марки «ОСОБА_2 А6» рухаються в сторону с. Забужжя Любомльського району. Коли він підїхав на вказане місце, то автомобіль уже зупинився та у ньому знаходилось четверо осіб. За кермом автомобіля, як в подальшому було встановлено, перебував ОСОБА_5, а на задньому сидінні - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які були у мокрому одязі та брудному взутті, при цьому пояснювали, що здійснювали вилов риби на річці. Під час огляду автомобіля, в його багажному відділенні було виявлено надувний човен та весла. Тютюнових виробів виявлено не було. Вказав, що всі поставлені ним вимоги, дані особи виконували та будь-якої непокори не вчиняли. Після прибуття військовослужбовців з відділу прикордонної служби «Новогрузьке», він разом з ОСОБА_6 поїхали перевірити державний кордон на наявність слідів. Під час проведення пошукових заходів та відпрацювання зворотного сліду на КСС в районі прикордонних знаків №№1049-1050 було виявлено сліди транспортного засобу, спуск човна на воду та доріжку слідів до кордону. В ході взаємодії з прикордонною службою ОСОБА_3, остання підтвердила виявлення з їх сторони спуск громадянами на лотці та під'їзд автомобіля до річки «Західний Буг».

Допитані судом в якості свідків: заступник начальника відділу прикордонної служби «Новогрузьке» з персоналу ОСОБА_10 та начальник групи по РІАП відділу прикордонної служби «Новогрузьке» ОСОБА_11, вказали, що очевидцями аналізованих судом подій вони не були, а про вчинення громадянином ОСОБА_1 протиправних дій в районі прикордонного знаку №1049, їм стало відомо зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_12

В силу того, що вказані свідки очевидцями аналізованих подій не були, а їх показання побудовані з "чужих слів", тому до уваги судом не приймаються.

Аналізуючи досліджені судом письмові докази та показання допитаних свідків в своїй сукупності, суд вбачає реальне відтворення перебігу аналізованих подій, які водночас обєктивно спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним вини у спробі незаконного перетинання державного кордону України групою осіб.

Показання допитаних в якості свідків співробітників прикордонної служби є послідовними, між собою узгодженими та відповідають обставинам, викладеним у письмових доказах, а не вірити їм у суду немає підстав, так як будь-які дані про намагання цих свідків оговорити чи іншим чином скомпроментувати виявлених ними осіб чи спотворити фактичні обставини у справі відсутні та ОСОБА_1 не наведені.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у нього наміру на перетинання державного кордону, окрім його власних доводів, в ході розгляду справи жодного підтвердження не знайшли.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_1, під час його затримання та складання процесуальних документів, від дачі будь-яких пояснень відмовився в силу ст.63 Конституції України, а через певний проміжок часу, в суді висловив версію про причини перетинання ним контрольно-слідової смуги, які, з огляду на місцевість, пізню пору доби (2-га година ночі), його зовнішній вигляд (мокрий одяг), на думку суду є непереконливими та розцінюються судом не інакше, як обраний ним спосіб уникнення від відповідальності.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у спробі незаконного перетинання державного кордону України, поза пунктом пропуску, групою осіб, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Щодо складу зазначеного правопорушення, суд звертає увагу, що наведена у протоколі мета спроби перетинання державного кордону - «переміщення тютюнових виробів за допомогою гумового човна» не є обовязковою складовою правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, однак вона й не доведена, оскільки у матеріалах справи відсутні докази виявлення чи вилучення тютюнових виробів, що також стверджено показаннями допитаних судом свідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч.2 ст.185-10 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, … , вчинену групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що 06.09.2017 року він разом з ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 слідували автомобілем марки «ОСОБА_2 А6», за кермом знаходився ОСОБА_5, а він в автомобілі перебував в якості пасажира. Після зупинки транспортного засобу, на вимогу прикордонників він пред'явив документи, що посвідчують його особу, та усі вимоги військовослужбовців прикордонної служби виконував, при цьому злісної непокори законним вимогам прикордонного наряду не вчиняв.

Допитані в якості свідків військовослужбовці прикордонної служби: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 також вказали, що за кермом автомобіля марки «ОСОБА_2 А6» перебував ОСОБА_5, а ОСОБА_1 в автомобілі слідував в якості пасажира та усі, окрім водія, на їх вимогу пред'явили документи, що посвідчують їх особу.

Аналіз зазначених доказів жодним чином не доводить вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законним вимогам прикордонного наряду.

Таким чином, встановлені та належним чином підтверджені обставини, за яких ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, а відтак фічно не міг вчиняти дії щодо керування/зупинки транспортного засобу, а також на вимогу військовослужбовців прикордонної служби надав документи, що посвідчують його особу, виключають наявність в його діях об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Відповідно до правил п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки по справі не доведено вчинення ОСОБА_1 якихось обєктивних дій, що свідчили б про його злісну непокору законним вимогам військовослужбовців прикордонної служби, провадження щодо нього за ознаками ч.2 ст.185-10 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та розмір відповідальності ОСОБА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують його відповідальність, та вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП, що є необхідним та достатнім для виправлення правопорушника і запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст. 33, ст. 221, п.1 ст. 247, ст. 283, п.п.1, 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень підлягає стягненню на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_14