Справа №705/583/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2017 року м. Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору реагування патрульної поліції Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює контролером ТОВ «ТРК-ТІМ», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,
- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно протоколу серії АП1 № 215394 від 01.02.2017 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 01.02.2017 року о 21 год. 10 хв. по вул. Енергетичній, 3 в м. Умані, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність, відповідно до ч.1 ст.130 ОСОБА_1. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 215394 був складений 01.02.2017 року інспектором «…Уманського РВП Уманського ВП ГУНП ст. л-нт п-ції ОСОБА_2». При цьому, в графі «Свідки чи потерпілі» зазначені свідки: «…Мельник Петро Андрійович…» та «…Головченко Михайло Петрович…».
ОСОБА_1 в судовому засіданні вказував, що він вини не визнає та пояснив, що 01.02.2017р. він алкоголю не вживав взагалі та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся, його зупинили працівники поліції, сказали, що він перебуває в стані алкогольного спяніння та почали на нього складати протокол. Пояснення в протоколі він ніяких не писав, свідків події, які вказані в протоколі взагалі не було.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вказував, що протокол про адміністративне правопорушення співробітниками поліції був складений з грубим порушенням вимог чинного законодавства, на місці події взагалі не було свідків, та працівники поліції не надали технічний засіб для огляду на стан спяніння. Також адвокат вказував, що пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не писав. Право на оскарження адміністративного протоколу йому не розяснили. Вважає, дії працівників поліції неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству. Просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Інспектор Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, неодноразово викликалися в судові засідання для дачі пояснень. Однак, вони, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судові засідання жодного разу не зявлялися, причини неявки суду не повідомляли.
Відповідно до положень ст. 255 ОСОБА_1 обовязок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.
Суддя, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника-адвоката ОСОБА_3, дослідивши протокол та додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, вважає, що протокол складений безпідставно, оскільки в протоколі відсутній опис обєктивної сторони відповідного адміністративного правопорушення з врахуванням особливостей диспозиції ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1 та не додано належних та допустимих доказів з приводу обставин, які вказані в протоколі.
Відповідно до положення ст. 245 ОСОБА_1, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 ОСОБА_1, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
В статті 130 ч.1 ОСОБА_1 зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.
Згідно до ч. 2 ст. 266 ОСОБА_1, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.
У відповідності до ч.3 ст. 266 ОСОБА_1 у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.
У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В), а з урахуванням п.15 розділ 3 Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 - ще й акт за підписом лікаря закладу охорони здоров'я.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов;язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Так, відповідно до ст. 256 ОСОБА_1, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім.;я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.
Оскільки, встановлений законом порядок відмови від огляду на стан алкогольного спяніння не виконано і належним чином не зафіксовано, а водій ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечував факт його відмови від огляду на стан алкогольного спяніння, інспектор поліції та свідки жодного разу на виклики суду в судові засідання не зявилися, то за таких обставин відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1 в діях особи відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 377839.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 ОСОБА_1. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За змістом ст.ст. 279, 280 ОСОБА_1, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 ОСОБА_1, є лише розгляд справи .
Оскільки беззаперечних, допустимих та належних доказів провини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 ОСОБА_1 не надано, то справа підлягає закриттю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 ОСОБА_1, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247,256, 283,284 ОСОБА_1,
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст. 130 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко