Справа № 638/354/17
Провадження № 3/638/436/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка народилась 20.12.1961 р. в м. Харків, громадянки України, працюючої методистом в Університеті харчування та торгівлі, яка проживає за адресою: м. Харкiв, вул. Кольцовського, 24, за ст. 185 КУпАП, -

встановив:

16.12.2016 р., близько 10:30 год., ОСОБА_1, знаходячись поблизу будинку №4 по вул. Лялі Убийвовк у м. Харкові, злісно не виконала законні вимоги працівника поліції лейтенанта ОСОБА_2 не перешкоджати проїзду службового автомобіля «Toyota Prius», державний номер 211904, ставши перед його капотом; на неодноразові вимоги не перешкоджати руху автомобіля не реагувала, самовільно відчинила двері службового автомобіля, продовжуючи перешкоджати його руху.

Коли молодший лейтенант ОСОБА_3С вийшов зі службового автомобіля, щоб зачинити двері з метою забезпечення його подальшого руху відповідно до обраного напрямку, ОСОБА_1, продовжуючи перешкоджати роботі працівників поліції, плюнула в обличчя молодшому лейтенанту ОСОБА_3.

ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні вказаного правопорушення при наведених обставинах.

З наданих нею пояснень вбачається наступне.

16.12.2016 р. вона в маршрутному таксі направлялась на роботу. На зупинці «Університет харчування і торгівлі» водій відмовився здійснювати висадку пасажирів, оскільки помітив поліцейську машину, яка слідувала за маршруткою без ввімкнутих проблискових маячків і звукового попередження, пояснив, що поліцейські переслідують його і вимагають грошей за зупинку в незаконному місці.

ОСОБА_1 вийшла з маршрутки, щоб пояснити поліцейським, що вказана зупинка є законною, існує з моменту відкриття даного маршруту (більше 15 років). В ході розмови з поліцейськими, останні не представились, заважали записати номери їхнього автомобіля, погрожували ОСОБА_1 арештом і фізичною розправою, а після цього стали застосовувати до неї фізичне насилля, штовхаючи її, викручуючи руки, наносячи удари в область живота, по спині, по потилиці руками і по ногам ногами. ОСОБА_1 вказує, що в якийсь момент, знаходячись в стані афекту, вона плюнула в одного з поліцейських, оскільки цей спосіб захисту був для неї єдиним доступним: вона стояла на слизькій проїжджій дорозі, за руки її смикали і постійно штовхали поліцейські, в лівій руці вона тримала сумку і портфель з документами, а в правій був мобільний телефон, і її болісно викручували.

ОСОБА_1 зазначає, що після цього поліцейські її обшукали, розстібнувши шубу на морозі, хоча проводити особистий обшук має право лише особа тієї ж статі, що і обшукувана, а жінки серед поліцейських не було.

Під час обшуку поліцейські викрали у неї посвідчення №40 з місця роботи і грошову суму 5900 грн. з карману шуби; і стали намагатись заштовхати її в машину, наносячи при цьому удари.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнавала, посилаючись на викладені в її поясненнях обставини.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, окрім обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується показаннями допитаних в якості свідків працівників поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3, які пояснили, що ОСОБА_1 на їхні неодноразові вимоги надати проїзд їх службовому автомобілю для продовження виконання своїх службових обовязків, перешкоджала руху автомобіля, стоячи перед ним, відкривала дверцята, плюнула в обличчя лейтенанту ОСОБА_4

Викладені вказаними свідками обставини підтверджуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом події, здійсненим з нагрудної відеокамери поліцейського під час зазначеної події. На відеозаписі відображено як ОСОБА_1 підійшла до службового автомобіля, в якому знаходились працівники поліції ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які надали їй вичерпні відповіді на поставлені питання і стали вимагати звільнити проїзд для автомобіля, ОСОБА_1 на їх неодноразові вимоги надати проїзд відмовилась їх виконати, продовжувала перешкоджати руху автомобіля, ставши перед ним попереду, коли водій намагався обїхати її, вона стала відкривати дверцята авто, коли ОСОБА_4 почав її відсторонювати від автомобіля, вона плюнула йому в обличчя, в подальшому кваліфікуючи це як самозахист, хоча при цьому на неї ніхто не нападав. При цьому поліцейські вели себе тактовно, спокійно, ніяких незаконних дій з їх боку не вбачається, вони неодноразово вимагали звільнити проїзд, ОСОБА_1 неоднозначно відмовлялась виконати ці вимоги. Вона мала можливість записати дані поліцейських, які були в службовій формі встановленого зразку, мали нагрудні знаки, знаходились в спеціальному автомобілі, обладнаному проблисковими маячками, який мав спеціальну розкраску, ідентифікаційні номерні знаки. З виниклої ситуації було явно зрозуміло, що працівники поліції знаходилися при виконанні своїх службових обовязків, будь яких порушень діючого законодавства з їх боку при цьому не вбачалось. Підстав для перешкоджання руху службового автомобіля в тій ситуації не встановлено.

Зауваження ОСОБА_1 і її представника щодо порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у ньому зазначені дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписано особою, яка його склала, у звязку з відмовою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому зроблено запис про це, що також посвідчено підписами понятих, в поясненнях яких зазначено про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від розяснення їй прав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала, що не підписала протокол про адміністративне правопорушення, і пояснила, що не мала такої можливості по стану здоровя.

З наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу проходила лікування у медичному закладі, однак даних, що свідчать про неможливість підписати протокол за станом її здоровя суду не надано.

Розбіжності в написанні прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в рапорті лейтенанта ОСОБА_2 і в протоколі про адміністративне правопорушення не впливають на результати розгляду справи, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, передбачені ст.256 КУпАП, а саме дата і місце складання протоколу, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; а саме ОСОБА_1, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП - злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Подальші події, повязані з доставкою ОСОБА_1 у відділок поліції у звязку з вчиненням адміністративного правопорушення не можуть бути предметом дослідження по даній справі, оскільки стосуються обставин, які виникли після вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Питання законності при цьому дій працівників поліції повинно вирішуватися в порядку службової перевірки і вжиття заходів відповідного реагування у встановленому законом порядку.

В разі якщо в діях працівників поліції будуть встановлені будь-які порушення, це не може вплинути на результати розгляду даної справи, оскільки це стосуватиметься обставин, які могли виникнути вже після вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 , 246, 256, 276,280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збiр в розмiрi 320 (триста двадцять) грн.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через суд першої iнстанцiї.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом 3 (трьох) мiсяцiв з наступного дня пiсля набрання нею законної сили.

Суддя

ОСОБА_5 набрала законної сили «____» ___________ 20____ р.

Строк пред'явлення до виконання до «____» ___________ 20____ р.

ОСОБА_5: «____» ___________ 20____ р.

Суддя _____________________________ Шестак О. I.

Секретар ____________________________