Номер провадження: 33/785/218/17
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275, 60 грн.

Відповідно до постанови суду, 02.10.2016 року, близько 24 год. в м. Арциз по вул. Калмикова, ОСОБА_2 керував автомобілем «БМВ-318і», держ знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (виражений запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка). Від медичного огляду відмовився при свідкові, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд 1-ої інстанції не прийняв до уваги його пояснення та фактичні обставини справи, а саме те, що в момент його затримання працівниками поліції 03.10.2016 року не був складений акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, не забезпечена участь свідків та не запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер»;

- поза увагою суду залишилось те, що матеріали справи свідчать про внесення працівниками Арцизького ВП недостовірних відомостей в офіційні документи, а саме те, що 03.10.2016 року працівниками поліції в нього не вилучалось водійське посвідчення, протокол про адміністративне правопорушення складений за його відсутності та йому не вручався, виклик до поліції направлений за його місцем реєстрації, а не фактичного мешкання, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності;

- не може бути використаним у якості доказу його пояснення від 03.10.2016 року, оскільки вони відбирались в рамках кримінального провадження, а не у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим порушено його право на відмову від дачі показань та право на захист;

- суд 1-ої інстанції розглянув справу не об'єктивно, так як в судовому засіданні відмовив у долученні до матеріалів справи та розгляді клопотань про закриття провадження та письмових пояснень.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, та матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про те, що суд 1-ої інстанції допустив неповноту та однобічність судового розгляду, не встановив усіх обставин справи, обмежився дослідженням матеріалів справи та прийняв передчасне рішення про винуватість ОСОБА_2

Разом з тим, в матеріалах справи містяться наступні документи, на підставі яких судом 1-ої інстанції зроблений висновок про доведеність виниОСОБА_2 у вчиненні правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 153082 від 10.11.2016 р., складений за ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 2),

- висновок про розгляд ЕУ №2320 від 03.11.2016 року, згідно з яким перевірка по матеріалам кримінального провадження №000582 припинена та продовжені заходи по встановленню місцезнаходження ОСОБА_2 для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с.6)

- протокол допиту підозрюваних ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, від 03.10.2016 року (а.с.8-10, 12-18)

- протокол допит свідка ОСОБА_5 від 03.10.2016 року; (а.с. 21-23)

- пояснення ОСОБА_5 від 01.11.2016 року (а.с. 24).

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що показання від 03.10.2016 року зазначені свідки надавали в рамках досудового розслідування кримінального провадження №00000582 від 03.10.2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

З метою перевірки обставин справи, суд апеляційної інстанції направив запит до Арцизького ВП ГУНП в Одеській області з метою отримання відомостей про остаточний процесуальний статус ОСОБА_2 у зазначеному провадженні та з вимогою повідомити, чи проводився в рамках зазначеного кримінального провадження в період з 02 по 03.10.2016 року освідування (огляд) ОСОБА_2.

Згідно відповіді слідчого Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Нєдова М.М. вих. №40/1698 від 03.03.2017 року, в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_2 процесуального статусу не має, окрім того, його освідування на стан алкогольного сп'янінні в період з 02.10.2016 року по 03.10.2016 року не проводилось.

Так, відповідно до ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкція) визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП(далі - заклад охорони здоров'я).

Апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про те, що суд 1-ої інстанції в своїй постанові безпідставно послався як на доказ його винуватості у вчинені інкримінованого правопорушення на протоколи його допиту у якості підозрюваного від 03.10.2016 року, оскільки відповідно до ст. 95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст. 225 цього кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Більш того, допит в якості підозрюваного ОСОБА_2, був проведений в приміщенні ІВС Арцизьського ВП ГУНП в Одеській обл. за відсутністю захисника. При цьому матеріали провадження не містять документів, які свідчать по відмову у встановленому порядку підозрюваного ОСОБА_2, від участі захисника у зазначеному кримінальному провадженні.

Також, апеляційний суд критично ставиться до пояснення ОСОБА_5 від 01.11.2016 р. про відмову ОСОБА_2 від проходження освідування, оскільки при допиті ОСОБА_5 в якості свідка від 03.10.2016 р. останній не повідомляв про будь-які вимоги працівників поліції до ОСОБА_2 пройти освідування на предмет знаходження у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, єдиним можливим доказом вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні ч. 2 ст. 251 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 153082 від 10.11.2016 р., в межах якого суд розглядає справу.

Разом з тим, зазначений протокол складений зацікавленою особою, а саме начальником сектору Арцизького ВП Заінчковським В.Ф. в приміщенні відділку поліції 10.11.2016 року, а також за відсутності ОСОБА_2 та свідків вчинення правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що з 02 по 03.10.2016 року огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків не проводиться та йому в установленому Інструкцією порядку пройти такий огляд не було запропоновано, оскільки належних та допустимих доказів цього, матеріали адміністративної справи не містять.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, що свідчить про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 280, 294 ч. 4, КУпАП, ст. 62 Конституції України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца