Справа № 458/941/17 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 33/783/1363/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю ОСОБА_1 та її захисника адвоката ОСОБА_2, прокурора Курача Ю.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Турківського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 гривень.

За постановою суду ОСОБА_1, будучи відповідно до наказу Самбірської об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області №52 - О від 24.06.2016 року ,,Про переведення" переведена на посаду завідувача сектором платників податків Турківського відділення Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, тобто відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України ,,Про запобігання корупції", являючись суб'єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України ,,Про запобігання корупції", в порушення вимог п.2 ч.2 ст.45 Закону України ,,Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація) після припинення державної служби у звязку із звільненням з посади у звязку із скороченням штатної чисельності з 06 жовтня 2016 року згідно наказу від 05.10.2016 року до 00:00 год. 01.04.2017 року, а саме 07.04.2017 року о 12:54 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію після звільнення за 2016 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження в справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1726 КУпАП. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки матеріалами справи не доведено ті обставини, які викладені у протоколі №370 від 27.09.2017р. Вважає, що декларація була подана вчасно, як того вимагає чинне законодавство, зокрема ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того зазначає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією не відповідає вимогам ст..256 КУпАП, оскільки уповноваженою особою викладене звинувачення є не конкретним так як не вказано час вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення такої та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення виходячи із наступного

Згідно положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, і орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 370 від 27.09.2017 року, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій з якого вбачається, що ОСОБА_1 подала електронну декларацію 07.04.2017р. тобто несвоєчасно.

На підставі наведеного та з врахуванням того, що ОСОБА_1 відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України ,,Про запобігання корупції", являючись суб'єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України ,,Про запобігання корупції", в порушення вимог п.2 ч.2 ст.45 Закону України ,,Про запобігання корупції", несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація) після припинення державної служби у звязку із звільненням з посади у звязку із скороченням штатної чисельності з 06 жовтня 2016 року згідно наказу від 05.10.2016 року до 00:00 год. 01.04.2017 року, а саме 07.04.2017 року о 12:54 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію після звільнення за 2016 рік, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КПК України, оскільки нею 01.11.2016р. о 15.47 год. в порядку передбаченому ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» було подано відповідну декларацію, тобто після припинення діяльності є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Також доводи апеляційної скарги про невідповідність вимогам закону складеного протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю безпідставними, оскільки цей протокол складений уповноваженою особою, а за формою і за змістом він відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі на те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид й міру стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Що ж стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

Таким чином, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

постанову Турківського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк