Номер провадження: 33/785/1680/17
Номер справи місцевого суду: 495/5204/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на постановуБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився 21.02.1969 року в м. Дніпропетровську, громадянина України, проживає за адресою: м. Білгород-Дністровський Одеської області, вул. Перемоги, 33 кв. 31,

про накладання стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 11.06.2017 року о 21 год. 15 хв. на вул. Сонячній, 9 в смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області він керував автомобілем «Toyota Camry» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), а від проходження огляду із застосуванням приладу «Драгер 6810» та від проходження медичногоогляду, відповідно до встановленого порядку, на стан алкогольного чи іншого спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

- на порушення вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу за його відсутністю, не повідомивши належним чином про час, дату та місце судового розгляду, внаслідок чого судовий розгляд є неповним та однобічним;

- при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були допущені грубі порушення процедури, а саме, приписів ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, адже працівники поліції не забезпечили проведення його медичного огляду в медичному закладі;

- суд не врахував також, що з місця складання протоколу він поїхав самостійно, що підтверджує його доводи про відсутність ознак алкогольного спяніння, адже, у такому разі, працівники поліції мали б відсторонити його від керування автомобілем.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання суду апеляційної інстанції, призначені на 08.11.2017 року, 08.12.2017 року, ОСОБА_2 не зявився, двічі подавав засобами електронної пошти клопотання про відкладення розгляду справи, які ним не були підписані.

Також ОСОБА_2 не зявився в судове засідання, призначене на 19.12.2017 року, причини не явки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в телефонному режимі через його представника адвоката ОСОБА_3 Будь-яких клопотань від ОСОБА_2 про відкладання розгляду справи не надійшло.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 по не зявленню до суду свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами та на затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №155757 від 11.06.2017 року з додатками;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколупро адміністративне правопорушення серії АП2 №155757 від 11.06.2017 року (а.с. 3) видно, що Семеняк П.А. власноруч виконав запис про те, що 11.06.2017 року випив 1 л пива і відмовляється від проходження медичного огляду, а також про те, що усвідомлює свою вину.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5 (а.с. 4, 5).

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Обєктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння...

Таким чином, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, його права були поновлені. До того ж, ОСОБА_2 та його представник також не зявились в судові засіданні суду апеляційної інстанції та не надали доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца