АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3855/17Суддя 1 інстанції Сидорак В. В.
Номер провадження 33/774/180/К/17Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року

08 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, одруженого, який має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 084142, ОСОБА_2 03 серпня 2017 року о 22 годині 35 хвилин по вулиці Тополина у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом Geely MR7151 державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alkotest 6820 Drager» в присутності свідків, результат огляд 1,16 % проміле. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Рішення про визнання винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст .130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківки тестування приладу «Драгер», акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, поясненнях свідків та відеозапису з нагрудної камери поліцейського інспектора.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції відносно нього скасувати, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення про визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП без повного, всебічного дослідження обставин справи. Так, як зазначає апелянт, працівники поліції склади протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, після чого почали проводити тестування на виявлення стану алкогольного сп'яніння. Крім того, в самій роздруківці тестування не зазначено номеру протоколу, місця проведення тестування та відсутні підписи інспектора та особи, що тестується. Також, акт огляду на стан сп'яніння, який долучено до матеріалів справи містить виправлення та не містить підпису поліцейського інспектора, який його складав. Протокол про адміністративне правопорушення не містить його пояснень як особи, що притягається до адміністративної відповідальності і поліцейським інспектором не надано сертифікату до спеціального технічного вимірювального засобу «Драгер», оскільки дані його вимірювання ним ставляться під сумнів.

Свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтвердив факт того, що тестування ОСОБА_2 проводилась після складання протоколу відносно нього.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зроблений на підставі суперечливих доказів, які були зібрані з порушенням чинного законодавства,у зв'язку з чим, прийняте рішення судом першої інстанції підлягає скасуванню.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 084142, 03 серпня 2017 року о 22 годині 35 хвилин по вулиці Тополина у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Geely MR7151 державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alkotest 6820 Drager» в присутності свідків, результат огляд 1,16 % проміле. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, роздруківку газоаналізатора Алкотестер 6280, та запис з нагрудної камери поліцейського інспектора.

Так, як на доказ винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд першої інстанції послався на Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, суд першої інстанції не звернув достатньої уваги, що зазначений Акт містить виправлення, а саме ознаки сп'яніння ОСОБА_2 закреслені, а підстави для проведення огляду з використанням технічних засобів жодним чином не завірені та не оговорені в зазначеному Акті. Крім того, зазначений Акт не містить підпису особи, що його склала у зв'язку із чим апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо недопустимості цього доказу на підтвердження його провини слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Також, як вбачається в протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 останній був складений 03.08.2017 року о 23-00 год. тоді як відповідно до роздруківки тестування приладу Драгер огляд ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатора було проведено 03.08.2017 року о 23-02 год., тобто вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення. у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі. №1395 від 07.11.2015 року.

Крім того, слушними слід вважати доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам п. 2.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі не зазначено жодного документа, який додається до протоколу про адміністративне правопорушення, а також не зазначено пояснень ОСОБА_2 щодо складеного протоколу.

Крім того, відповідно до запису з нагрудної камери поліцейського інспектора від 03 серпня 2017 року ОСОБА_2 висловлюється чіткою мовою, і його стан та поведінка ставлять під сумніви результати його тестування за допомогою газоаналізатора, до речі, строк дії якого сплив станом на 03.08.2017р.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, а також Акт про огляд, долучений до протоколу складені з порушенням вимог закону, і не можуть вважатися як допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення так і підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара