Справа №647/2744/17
Провадження № 3/647/1387/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року місто Берислав

Бериславський районний суд Херсонської області в в складі:

головуючого судді: Кириленко М.О.,

при секретарі Пелюховській Л.П.,

за участю прокурора Нікітіна В.С.

за участю захисника ОСОБА_1

за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши матеріали за фактом вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює старшим слідчим СВ Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017 року до Бериславського районного суду Херсонської області надійшов матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, обіймаючи посаду старшого слідчого СВ Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, будучи, згідно з підпунктом «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 03.01.2017 року придбала рухоме майно у вигляді автомобіля «ВАЗ 211040», 2009 року випуску вартістю 120000 гривень, що перевищує поріг у 50 прожитвоких мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року та в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину щодо умисного скоєння правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно, 03.01.2017 року придбала автомобіль «ВАЗ 211040», за 120000 грн. та дійсно вчасно не подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, тобто подала с пропуском строку. Однак, порушення таких строків відбулось з поважних причини, а саме перебувала у відпустці та була за межами Бериславського району, після виходу з відпустки вона заповнила декларацію за 2016 рік та внесла в неї автомобіль марки «ВАЗ 211040», 2009 року випуску вартістю 120000 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу № 6545/2017/275013 від 03 січня 2017 року. Вчасно перевірити зміст статті 52 не мала можливості. Свою помилку виправила сама, без нагадування перевіряючи органів, тобто усунула порушення самостійно. Жодним чином не намагалась скрити факт придбання автомобілю та його вартість, тобто наміру приховувати зміни у своєму майновому стані не мала.

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просилв закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2, у звязку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Крім того, висловила думку щодо неналежності субєкта, який здійснював отримання доказів вини підзахисного в адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.172-6 КУпАП, що вказує на їх недопустимість

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, пояснив при цьому, що матеріалами адміністративного провадження доведено факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та Закону України «Про запобігання корупції ».

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, висновок прокурора, дослідивши докази у справі, прихожу до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи яка притягається до адміністративної відповідальності та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Щодо протоколу № 7 від15.11.2017 року, за ознаками ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 відповідно до наказу головного управління Національної поліції в Херсонській області № 7о/с від 07.11.2015 року призначена старшим слідчим слідчого відділу Бериславського відділу поліції ГУНП.

Згідно наказу №204 о/с від 26.10.2016 року ОСОБА_2 у зв'язку з реорганізацією штатів призначено на посау старшого слідчого слідчого відділення Бериславського відділу поліції ГУНП, увільнивши її з посади старшого слідчого слідчого відділу того ж відділу.

03.01.2017 року ОСОБА_2 придбала автомобіль марки «ВАЗ 211040», 2009 року випуску вартістю 120000 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу № 6545/2017/275013 від 03 січня 2017 року.

В момент придбання автомобіля ОСОБА_2 формально була суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки обіймала посаду старшого слідчого СВ Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, а тому підпадала під дію Закону України «Про запобігання корупції».

В порушення визначеного ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» десятиденного строку ОСОБА_2 не було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в її майновому стані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та самою ОСОБА_2

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч.2ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.2ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбаченіст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»(далі - Закон),Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

З врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані 11.09.2017 року. Також встановлено, що ОСОБА_3 було внесено в декларацію за 2016 рік придбаний автомобіль марки «ВАЗ 211040», 2009 року, що підтверджується роздруківкою декларації, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 15-20).

Суд погоджується з позицією ОСОБА_2 про відсутність в неї умислу на вчинення правопорушення, яке полягало у неповідомленні про зміну майнового стану внаслідок придбання майна - транспортного засобу по перше перебувала в відпустці з 28.12.2016 року по 05.02.2017 року, зазначила в декларації від 2016 року про те, що придбала автомобіль марки «ВАЗ 211040», 2009 року випуску вартістю 120000 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу № 6545/2017/275013 від 03 січня 2017 року, після визнання своєї помилки, виправила її сама та внесла зміни в майновий стан 11.09.2017 року.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_2І вбачається несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у її майновому стані, але з причин, що не залежали від її волі, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої субєктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 відсутня субєктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч.2ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов'язковому закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, розпочату на підставі протоколу, складеного 15 листопада 2017 року № 7 оперуповноваженим Херсонського управління ДВБ Національної поліції України ОСОБА_4 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, - з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Суддя М.О.Кириленко