АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

захисника − ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10.08.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду адвокат ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та прийняти нову постанову.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим, на думку захисника, він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом. Зокрема в апеляційній скарзі наголошується, що в протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, не вказано, що водію пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спецзасобів, а також те, що водій відмовився від такого огляду. Також зауважено, що водія не відсторонювали від керування транспортним засобом. Окрім того в апеляційній скарзі звертається увага на тому, що справу судом розглянуто поверхнево, оскільки було проігноровано клопотання захисника про допит свідків та про відкладення розгляду справи, що в свою чергу свідчить про порушенням вимог ст.268 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №121909 від 10.05.2017 ОСОБА_3, 10.05.2017 о 13:05 год. керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Києві по пр-ту Науки, 8, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Згідно висновку результатів медичного огляду на стан сп'яніння №003621 від 10.05.2017 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав існуючу апеляційну скаргу та просив суд зарити провадження по справі у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_3 в судове засідання у визначений судом день не з'явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, поданої захисником в його інтересах, повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 18.09.2017. Враховуючи, що ОСОБА_3 в суді представлений захисником, а також відсутність клопотань про відкладення судового засідання, суд вважає за можливе розглядати наявну апеляційну скаргу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, що оскаржуване судове рішення їм не відповідає, враховуючи слідуюче.

Ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справу.

В пункті 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, Пленум ВСУ звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, зазначивши, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Натомість, місцевим судом при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення наведених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Так, суд приймаючи рішення про визнання ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та призначаючи йому адміністративне стягнення послався на існуючі матеріали справи, в той час як клопотання ОСОБА_3 про перенесення розгляду справи Дніпровським районним судом міста Києва судом залишилось проігноровано. Зокрема, в оскаржуваній постанові вказується, що особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, матеріали справи містять клопотання ОСОБА_3 про перенесення судового засідання, в якому останній висловив бажання бути присутнім під час судового розгляду справи.

Більше того, всупереч правилам ст.277-2 КУпАП ОСОБА_3 про судове засідання, призначене на 10.08.2017, було повідомлено 09.08.2017, а не за три доби, як того вимагає закон.

Крім того, як пояснив захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні від 02.10.2017 при апеляційному перегляді справи, 10.08.2017 він прибув на судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 до Дніпровського районного суду міста Києва у вказаний по телефону працівником суду час. В електронному переліку призначених до розгляду на 10.08.2017 справ дане провадження було відсутнє. Втім, як було повідомлено захиснику ОСОБА_2, судове засідання вже відбулось, а рішення по справі вже прийнято.

Такий підхід апеляційний суд вважає неприпустимим, оскільки допущено суттєве порушення прав ОСОБА_3, зокрема право на доступ до правосуддя, на яке неодноразово звертає увагу в своїх рішеннях ЄСзПЛ і яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, зважаючи що судом першої інстанції було позбавлено ОСОБА_3 можливості бути присутнім при розгляді справи відносно нього, здійснювати у передбачений законом спосіб захист своїх прав та інтересів, давати пояснення щодо фактичних обставин справи, заявляти клопотання, надавати докази на підтвердження своєї невинуватості, апеляційний суд приходить до висновку, що має місце порушення гарантованого останньому права на судовий захист, яке є передумовою забезпечення доступу до суду, з огляду на що оскаржувана постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 10.08.2017 підлягає скасуванню.

Водночас, що стосується доводів апеляційної скарги в частині порушення працівниками порядку огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 та визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, то на переконання апеляційного суду вони є неспроможними. Так, ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції і виявлено в нього ознаки алкогольного сп'яніння. В той же час факт перебування водія під дією алкоголю підтверджується висновком за результатами медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Саме на підставі вказаного висновку і було складено поліцейськими протокол на ОСОБА_3 за порушення останнім п.2.9. А ПДР України.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не відсторонювали від керування транспортним засобом спростовується наявною в матеріалах розпискою (а.с. 3).

Будь-яких суперечностей доказів, а саме даних протоколу про адміністративне правопорушення та висновку медичного огляду, судом не встановлено, у зв'язку з чим такі доводи захисника суд вважає надуманими.

Натомість, вина ОСОБА_3 у порушенні ним п.2.9. А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується представленими в матеріалах доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії №121909 від 10.05.2017 (а.с. 1), висновком результатів медичного огляду (а.с. 2), поясненнями ОСОБА_3, в яких він підтверджує перебування в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 1). Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми та оцінені судом в їх сукупності у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

Враховуючи, що згідно правил ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, у відповідності до вимог п.7 ст.247 КУпАП дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10.08.2017 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження в справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/2269/2017

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ФедосєєвС.В.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.