Справа № 461/5703/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1145/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

представника митного органу ОСОБА_1

правопорушника ОСОБА_2

представника правопорушника ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МУ України,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме 7240,00 грн. та конфіскації предметів порушення митних правил, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0804/209090000/17 від 15 березня 2017 року.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0804/209090000/17 від 15 березня 2017 року автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316» д.н.з. «AC0964BO», VIN-код WDB9036631R126330, країна реєстрації Україна, р/в.2000, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ до нього конфісковано.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 5744,00 грн. за проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці суму витрат на зберігання на складі митниці, яка складає 14855,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 320,00 грн. судового збору.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0804/209090000/17 від 15 березня 2017 року, 15.03.2017 року, о 04 год. 00 хв. громадянин України ОСОБА_2, прямуючи з України до ОСОБА_4 через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС в якості водія автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316» д.н.з. «AC0964BO», VIN-код WDB9036631R126330, країна реєстрації Україна, обрав для переміщення через митний кордон України смугу спрощеного митного контролю «Зелений коридор». Про наявність сигарет до проведення поглибленого огляду т/з гр. України ОСОБА_2 не заявив. У ході проведення візуального огляду транспортного засобу виникла підозра про наявність в автомобілі товарів, прихованих від митного контролю. Автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю в спеціально відведене місце для проведення огляду транспортних засобів. Під час проведення спільного прикордонно - митного контролю транспортного засобу було виявлено приховані від митного контролю 470 пачок сигарет, а саме: торгової марки «LD LIGGETT DUCAT BLUE» країни виробництва Україна, із акцизними марками України в кількості 360 пачок та торгової марки «LD LIGGETT DUCAT RED» країни виробництва Україна, із акцизними марками України, в кількості 110 пачок, які були приховані у порожнині люка, який знаходився в даху вказаного транспортного засобу, шляхом внесення змін до заводської конструкції автомобіля.

Правопорушник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в частині конфіскації автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316» д.н.з. «AC0964BO», VIN-код WDB9036631R126330.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції порушив принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі (вартість переміщуваних мною товарів через митний кордон України, яка становить 7240,00 грн., вартість транспортного засобу, становить 194 610 грн.), прийшов до неправильного висновку, що застосування конфіскації транспортного засобу, яка передбачена санкцією ч.1 ст. 483 МК України, як додаткове стягнення.

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що накладення штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних цигарок з їх конфіскацією та з конфіскацією транспортного засобу, буде достатнім і справедливим покарання та відповідатиме принципу невідворотності відповідальності.

На думку правопорушника, висновки суду щодо конфіскації транспортного засобу є такими, що не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на нормах закону.

Просить врахувати, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину, не є працевлаштованим, а джерелом доходів сім'ї є епізодичні заробітки. Це покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши правопорушника та його представника, які підтримали апеляцію, представника митного органу, який заперечив апеляцію, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані уповноваженою посадовою особою органу доходів і зборів за ч.1 ст.483 МК України.

Така кваліфікація дій ОСОБА_2 відповідає вимогам Закону, а суддя суду першої інстанції, який розглянув дану справу, вірно прийшов до переконання про винність правопорушника, оскільки правопорушник переміщував товари , які були приховані у порожнині люка, який знаходився в даху транспортного засобу, шляхом внесення змін до заводської конструкції автомобіля, що утруднюють виявлення таких товарів. Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про порушення митних правил №0804/209090000/17 від 15 березня 2017 року, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та фото таблицею, описом вилучених предметів; службовою запискою, висновком експертизи № 1531/1532/1533 від 16.06.2017 року, де встановлено наявність конструктивних змін до автомобіля, що не передбачені заводом-виробником.

Щодо доводів апелянта про несвіпрозмірність призначеного покарання та шкодою спричиненою державі слід зазначити наступне.

Спосіб вчинення правопорушення (переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у порожнині люка, який знаходився в даху вказаного транспортного засобу, шляхом внесення змін до заводської конструкції автомобіля) свідчать про значну суспільну небезпеку.

Дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки обєктом правопорушення є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення (у даному випадку - штраф в розмірі в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України). Сума переміщуваних товарів в даному випадку на кваліфікацію вчиненого не впливає.

Суд першої інстанції вірно у відповідності до санкції статті призначив правопорушнику покарання у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних цигарок з їх конфіскацією та з конфіскацією транспортного засобу. Таке покарання буде достатнім і справедливим покаранням та відповідатиме принципу невідворотності відповідальності, спрямоване на попередження вчинення подібних правопорушень в майбутньому.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував особу правопорушника та його сімейний і матеріальний стан, джерела доходів, то апеляційний суд не погоджується з таким твердженням, оскільки це не впливає на кваліфікацію його дій, а санкція ч.1 ст.483 МК України не передбачає альтернативних видів покарання.

Доводи, які навів апелянт у своїй апеляційній скарзі не можуть слугувати підставою для скасування постанови судді, оскільки вони не спростовують вину правопорушника, а докази, які знаходяться у матеріалах справи були достатніми для вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а апеляція правопорушника безпідставна.

Суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_2 покарання у відповідності до санкції ч. 1 ст. 483 МК України.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України залишити без змін, а апеляцію правопорушника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5