Справа № 445/176/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчанський О.
Провадження № 33/783/295/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року про заміну невідбутого строку громадських робіт на адміністративний арешт,

в с т а н о в и в:

постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт.

31 січня 2017 року в.о. начальника Золочівського РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з поданням про заміну ОСОБА_2 невідбутого строку громадських робіт адміністративним арештом.

Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року подання задоволено та замінено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт на 10 діб адміністративного арешту.

20 лютого 2017 року на постанову судді від 17 лютого 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що дане рішення не відповідає дійсним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Суддя місцевого суду не взяв до уваги, що він не зявлявся на виклики Золочівського районного відділу КВІ УДПтСУ у Львівській області у звязку з сімейними обставинами, оскільки був змушений перебувати у м. Бориславі Львівської області, де здійснював догляд за бабцею ОСОБА_4 Фактично його не було за місцем проживання та реєстрації, йому не було відомо про дані виклики.

Суддя не прийняв до уваги те, що він не мав намірів ухилятися від виконання адміністративного стягнення, тому не повинен був приймати рішення про заміну невідбутого строку громадських робіт адміністративним арештом, оскільки він навіть не розпочав відбуття покарання, яке мав намір відбути.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт.

З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2017 року в.о. начальника Золочівського РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з поданням про заміну ОСОБА_2 невідбутого строку громадських робіт адміністративним арештом.

З подання вбачається, що 7 грудня 2016 року Золочівським РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області була прийнята до виконання постанова судді Золочівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року. 7 грудня 2016 року, 15 грудня 2016 року та 19 грудня 2016 року на адресу проживання ОСОБА_2, а саме: м. Золочів, вул. Шашкевича, 8/8, Львівської області, надсилалися повідомлення про виклик у Золочівський РВ КВІ УДПтСУ у Львівській області. Проте на зазначені у викликах дати ОСОБА_2 не зявився.

З рапорту інспектора Золочівського ВП ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_5 від 31 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст. 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Відповідно до ч.3 ст. 321-4 КУпАП заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п'яти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати п'ятнадцять діб.

На підставі наведеного та враховуючи, що санкція ч.2 ст. 173-2 КУпАП, передбачає альтернативне стягнення у вигляді адміністративного арешту, застосування штрафу санкцією статті не передбачено, ОСОБА_2 ухиляється від відбування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про заміну ОСОБА_2 невідбутих 50 годин громадських робіт адміністративним арештом строком на 10 (десять) діб.

При визначені строку адміністративного арешту суд першої інстанції вірно виходив із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює пяти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати пятнадцять діб.

Тому твердження апелянта про те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи є безпідставними та не беруться до уваги суддею суду апеляційної інстанції.

Твердження апелянта щодо неврахування судом першої інстанції того факту, що він не мав на меті ухилятися від виконання накладеного адміністративного стягнення також є безпідставними, адже постановою судді від 17 лютого 2017 року стягнення не накладалось, а лише змінювалось встановлене стягнення постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року.

Суддя Апеляційного суду не встановив таких порушень вимог закону під час розгляду справи суддею місцевого суду, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене суддя апеляційного суду приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. ст. 294, 321-4 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року про заміну ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді 50 годин громадських робіт на 10 діб адміністративного арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1