П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10.200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як установив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_1 доведена за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АП2 № 034216 від 06.11.2016, а саме: ОСОБА_1 06.11.2016, об 11 год. 45 хв., на перетині вул. Дніпровській та вул. Вишгородській в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, вважаючи рішення місцевого суду таким, що ухвалене з порушенням норм ст.ст. 245, 246, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що, в свою чергу, потягло за собою необґрунтоване визнання його-ОСОБА_1. винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, останній в апеляційній скарзі просить постанову скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутні реальні та достатні докази, які б свідчили про наявність його вини у вчиненні правопорушення; порушений строк щодо сповіщення судовою повісткою про день, час та місце проведення судового розгляду справи по суті, а на зворотному повідомленні судової повістки відсутній його власноручний підпис; позбавлено права давати пояснення, заявляти клопотання, а при розгляді справи - користуватися юридичною допомогою адвоката.

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) досліджує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, оскільки з матеріалів провадження видно, що повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення, яка датована "18.11.2016", відправлена, згідно відбитку поштової кореспонденції - 29 листопада 2016 року, тобто майже за місяць до означеної дати розгляду вказаного провадження за місцем проживання, яке вказано в протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 (а.с. 1, 6).

Стосовно доводів ОСОБА_1 що за вказаною адресою він не проживає, а тому і судову повістку не отримував, - слід зазначити наступне.

Згідно світлокопії паспорта, долученого до матеріалів провадження, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

Водночас, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, зазначена адреса його місця проживання: АДРЕСА_5.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 за вказаною адресою проживає його колишня дружина ОСОБА_4

Не виключає обставин того, що дану адресу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вказав він сам, а, отримавши другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, в подальшому, на адресу увагу не звернув.

Вказана адреса зазначена не тільки в протоколі про адміністративне правопорушення, а і в рапорті поліцейського УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 (а.с. 3).

Адреса ОСОБА_1: АДРЕСА_1, вказана і в повідомлені Державної фіскальної служби України від 18.11.2016, а тому суд першої інстанції, на дотримання вимог ст.ст. 268, 277-2, 278 КУпАП і направив судове повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6), а потім і копію постанови від 26.01.2017 (а.с. 8), яку ОСОБА_1 оскаржив з дотриманням 10-денного строку, що може бути розцінено як отримання ним постанови саме за вказаною адресою, а не тільки за моніторингом Єдиного державного реєстру судових рішень, коли він фактично у спосіб звернення до Оболонського районного суду м. Києва міг дізнатися про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього.

За наведеним, слід прийти тільки до висновку про необхідність уточнення постанови вказівкою про інше місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо не роз'яснення йому прав під час провадження справи, то вони є неспроможними, оскільки, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був ознайомлений з своїми правами, що передбачені, зокрема ст. 268 КУпАП, про що свідчить його власноручний підпис (а.с. 1), ці права були йому роз'яснені і в суді апеляційної інстанції, у тому числі знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, якими він скористатися не побажав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до установленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, обов'язковість чого передбачає п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови загалом відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, він не заперечує обставин того, що 06.11.2016, об 11 год. 45 хв., на перетині вул. Дніпровській та вул. Вишгородській в м. Києві він був зупинений працівниками поліції та на їх пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку - відмовився в присутності двох свідків, власноручно зазначивши в протоколі серії АП2 №034216, що "вживав мед.препарати", після яких його поведінка і могла викликати підозру у співробітників поліції щодо вживання ним алкогольних напоїв, які він не вживав (а.с. 1).

Тобто, фактично ОСОБА_1 не оспорив можливість перебування ним в стані, який виключав керування ним транспортним засобом, що могло бути перевірено працівниками поліції, але від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин він відмовився, пояснивши це тим, що дуже поспішав в своїх справах.

Наведені пояснення ОСОБА_1, у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 № 034216 від 06 листопада 2016 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 2), що досліджені судом першої та апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, і дають підстави для висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення в межах санкції цього матеріального закону - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення, уточнивши вступну частину постанови вказівкою про місце реєстрації ОСОБА_1: АДРЕСА_2.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька