Справа № 344/1503/17
Провадження № 33/779/110/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

та її захисника адвоката Джоджика І.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Джоджика І.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1 громадянку України

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. -

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 29.01.2017 року о 03.40 год. по вул. Грушевського, 20 в м. Івано-Франківську в стані алкогольного сп'яніння керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1, чим порушила п.2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, яку подано в інтересах ОСОБА_2 адвокат Джожик І.М. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і необґрунтованою, тому просить скасувати постанову та закрити справу в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції були порушені конституційні права його підзахисної, передбачені ст.63 Конституції України про те, що вона має право не свідчити відносно себе. Зазначає, що ОСОБА_2 своєї вини не визнає, а її твердження в суді першої інстанції про те, що вона не заперечує вину у вчиненому адмінправопорушенні, просить вважати недійсними.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №153089 від 29.01.2017 року складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, а саме, відсутні підписи свідків, а тому вказаний протокол не може підтверджувати вину ОСОБА_2

Звертає увагу суду на те, що працівники поліції всупереч вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шкідливість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015р., не надали ОСОБА_2 (незважаючи на її вимогу) та свідкам сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу, яким проводився огляд на стан сп'яніння, змусили ОСОБА_2 п'ять разів дихати у цей засіб, оскільки попередні чотири спроби були невдалими. Вказані обставини, на його думку, свідчать про несправність технічного засобу, що також можуть підтвердити ОСОБА_2 та пасажири її автомашини ОСОБА_5, ОСОБА_6, відеозйомка, яка відсутня у справі. Вказує, що на підставі несправного засобу працівниками поліції складено акт огляду на стан сп'яніння, в якому відсутня графа на висловлювання зауважень, як це передбачено ст.267 КУпАП, у зв'язку з чим ОСОБА_2 розписалась в наявній в акті графі «з результатами згоден».

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника адвоката Джоджика І.М., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив їй справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №153089 від 29.01.2017 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер Alcotest 6810», поясненнями , а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №153089 від 29.01.2017 року, ОСОБА_2 29 січня 2017 року о 03 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську, вул. Грушевського, 20, керувала автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків (а.с.1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Семенченко Р.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника адвоката Джоджика І.М. про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями чинного законодавства, оскільки в ньому відсутні підписи свідків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.256 КУпАП, якою передбачено порядок складання та зміст протоколу про адміністративне правопорушення, протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У відповідності до результатів проведеного тесту за допомогою алкотестера «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від ОСОБА_2 на час огляду 29.01.2017року о 03 год. 48 хв. перебувала у стані алкогольного сп'яніння, вміст алкоголю становив 0,68%. (а.с. 2-3).

Відповідно до п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 поставила свій підпис в графі про згоду із результатом тестування технічним засобом«Alkotest Drager», при цьому огляд проведений у присутності двох свідків - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, на підтвердження чого вони підписалися.

Відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки такий огляд проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager» інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Колачов О.В. у присутності двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідно до положень пунктів 1, 5 розділу ІІ Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 не вказувала про те, що на її вимогу поліцейським не надано відповідних документів на технічний засіб «Drager» та про його неробочий стан. Таким чином, апеляційний суд вважає неспроможними твердження апелянта про те, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився несправним технічним засобом.

Апеляційний суд наголошує на тому, що право не давати свідчення щодо себе, закріплене у ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виникнення права на свободу від самовикриття не слід пов'язувати із процесуальним статусом особи, що дозволяє прийти до висновку, що вказана гарантія розповсюджується і на осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляції захисника адвоката Джоджика І.М. про те, що судом першої інстанції були порушені конституційні права його підзахисної, передбачені ст.63 Конституції України, оскільки остання не знала, що вона має право не свідчити відносно себе.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_2 в суді першої інстанції вбачається, що вона не визнавала факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і стверджувала, що не вживала алкогольні напої.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 давала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, будучи ознайомлена з вимогами ст.63 Конституції України про право не давати свідчення щодо себе.

З матеріалів справи вбачається, що пояснення ОСОБА_2 щодо обставин складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення істотно змінилися тільки після постановлення рішення судом першої інстанції про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Вищевказана непослідовність пояснень ОСОБА_2, в сукупності з іншими доказами по справі, свідчить про неспроможність її доводів про те, що огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Drager» було проведено з істотними порушеннями ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах, а перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується результатами тестування, що проводилося за допомогою приладу «Drager».

Крім того, з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння та протоколу вбачається,що ОСОБА_2 повністю погодилася з результатами огляду, що підтверджується власноруч зробленим її підписом.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом першої інстанції доказів давали суду підстави прийти до обґрунтованого висновку про те, що остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення обрано в мінімальних межах встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП і вважає, що воно відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Джоджика І.М., подану в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв

З оригіналом згідно. Суддя О.П. Васильєв