АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/274/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ісаєва Д. А.
Справа № 202/384/17 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік;

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 05 січня 2017 року о 16 годині 15 хвилині в місті Дніпро по вул. Академіка Образцова, 4 А, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21154 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, на вимогу працівників поліції пройти медогляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку - відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує що, постанова Індустріального районного суду від 21.02.2017 р. винесена з неповним з'ясуванням судом першої інстанції всіх фактичних обставин справи, та звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення від 05.01.2017 р.

У обґрунтування своїх доводів ОСОБА_2 зазначає, що за кермом автомобіля не знаходився. Транспортним засобом керувала інша особа, а саме - ОСОБА_3, який був опитаний у судовому засіданні в якості свідка.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_2 вказує, що його права було порушено, а саме: затверджені Конституцією України права на свободу пересування, поваги до честі та гідності особи. Оскільки він був незаконно затриманий та позбавлений водійських прав НОМЕР_2, виданих 18.04.1996 року.

Як вказує ОСОБА_2 в апеляційній скарзі він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, адже за кермо скаржник не сідав.

ОСОБА_3, котрий керував транспортним засобом, побачив у напрямку руху на проїжджій частині перешкоду, і вимушений був, об'їжджаючи її, виїхати на зустрічну смугу. Рухаючись далі, побачили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переслідує автомобіль марки OPEL Vectra. ОСОБА_3 подумав, що це за ним гоняться колектори, адже він має непогашений борг у банку. Рухаючись по вул. Академіка Образцова, вищевказаний автомобіль наздогнав автомобіль ОСОБА_2 і тому його знайомий ОСОБА_4 вимушений був зникнути з місця події, бо ж боявся, що це через борг.

Обгрунтовуючи події ОСОБА_2 зазначає що керувати автомобілем не міг, бо перебував у стані алкогольного сп'яніння, та попрямував додому пішки, але водій автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_5, наздогнав його, звинувачуючи у тому, що я його підрізав, та викликав поліцію.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу, допустив порушення вимог ст. ст.245, 252. 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з Законом.

На думку ОСОБА_2 будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини у нібито вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. в матеріалах справи не має.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_6 які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження по справі , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення,допитавши свідка ОСОБА_4 вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обгрунтованним оскільки наявні посилання на докази та досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 107441 від 05.01.2017 року; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_2; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 та рапортом інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Свистун С. М..

Саме ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявна заява з особистим підписом, що не спростовувалося в апеляційній інстанції ОСОБА_2

Однак, ОСОБА_2 оспорює саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а тому апеляційним судом допитано свідка ОСОБА_3 та апеляційна інстанція погоджується з висновками суду першої інстанції, який відкинув покази даного свідка.

Так, ОСОБА_3 показав,що він керував автомобілем ОСОБА_2 та порушив Правила ( підрізав чорний Опель) , який саме став переслідувати їх автомобіль( включав світові сигнали, подавав інші сигнали), що не підтверджує покази даного свідка про те, що він залишив у машині ОСОБА_2, оскільки боявся колекторів.

Вказане свідчить про надуманість події як свідком, так і ОСОБА_2 та суперечить матеріалам провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 січня 2017 року о 16 годині 15 хвилині в місті Дніпро по вул. Академіка Образцова, 4 А, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21154 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, на вимогу працівників поліції пройти медогляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, так своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол як доказ ніким не спростовувався, та він не суперечить поясненням у апеляційному суді самого правопорушника, який не заперечував що був в стані алкогольного сп'яніння, але не керував транспортним засобом, це свідчить що правопорушник намагається уникнути відповідальності, посилаючись на начебто знайомого ОСОБА_3 який керував транспортним засобом, та після затримання авто свідком ОСОБА_5, зник з місця події.

Доказів які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що ОСОБА_2 не перебував за кермом, спростовуються поясненнями та рапортами працівників поліції та свідків.

Саме з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається ,що наздогнавши транспортний засіб з порушником, затримав лише ОСОБА_2, та не зазначає що з авто вибігали інші сторонні особи.

З матеріалів провадження вбачається, що правопорушник відмовився підписувати протокол про що наявна заява в матеріалах провадження та не надавав пояснення.

В матеріалах провадження наявні пояснення свідків понятих-ОСОБА_7. та ОСОБА_5 які засвідчили відмову від проходження на стан сп'яніння та надали пояснення в яких зазначено що ОСОБА_2, будучи водієм затриманого автомобіля має явні признаки алкогольного сп'яніння а саме: запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції, та провадиться в присутності двох свідків.

Вказані вимоги не були порушені поліцейськими, а тому не має підстав вважати що відмова від проходження на стан алкогольного сп'яніння була проведена з порушення вимог закону.

З огляду на встановлені факти у суді апеляційної інстанції, вважаю що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За результатами перевірки доводів ОСОБА_2, прихожу до висновку, що апеляційні доводи необґрунтовані та покликані уникнути відповідальності.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, який не визнав своєї вини у скоєнні правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч