АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортних засобів строком на один рік за те, що він 30 червня 2016 року близько 23 год. 30 хв. в порушення вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Полярна, 15-Б, у стані алкогольного сп'яніння. Результат огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності свідків склав 2,32 проміле.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції в супереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом не керував, а знаходився в автомобілі як пасажир.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення інспекторів поліції та свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

______________________________________________

Справа № 33/796/1203/2016 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Маринченко М.М.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених судом, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами та належним чином вмотивований.

Як вірно встановив суддя, наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2016 року, відповідно до якого, цього ж дня о 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2 по вулиці Полярній, 15б в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків; даними роздруківки результату тестування ОСОБА_3 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння - результат тесту становить 2,32 проміле.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції безпосередньо у судовому засіданні заслухані пояснення:

- ОСОБА_3, який не заперечував що перебував у стані алкогольного сп'яніння, проте наполягав, що автомобілем не керував, а сидів на пасажирському сидінні;

- інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що, працюючи у складі патруля «Форт 0503» 30.06.2016 року, прибули за викликом на вул. Полярну, 13, де ОСОБА_9 їм повідомив, що водій автомобіля ГАЗ 31029 наїхав йому на ногу та поїхав з місця ДТП. Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8, опрацьовуючи територію в пішому порядку, помітили автомобіль ГАЗ, який в двох метрах проїхав повз них та зупинився біля будинку 15 б по вул. Полярній в м. Києві позаду магазину «АТБ». Підійшовши до автомобіля, заявник ОСОБА_9, впізнав водія, який встиг пересісти на переднє пасажирське сидіння автомобіля ГАЗ 31029, як особу, яка, керуючи авто ГАЗ, наїхала йому на ногу. При цьому ОСОБА_5 і ОСОБА_8 у судовому засіданні наполягали, що коли автомобіль проїжджав повз них, вони мали змогу роздивитися водія, оскільки у дворі було штучне освітлення. А тому впізнали його в особі, яка сиділа на пасажирському сидінні автомобіля ГАЗ.

- свідка ОСОБА_10 про те, що 30.06.2016 року він разом зі ОСОБА_11 перебували позаду магазину «АТБ» по вул. Полярній 15 б та близько 23:00 год. побачили, як автомобіль ГАЗ 2140 рухався по вул. Полярній в м. Києві, а на відстані приблизно 10 метрів за ним рухався автомобіль патрульної поліції. Після зупинки автомобіля ГАЗ водій перемістився на пасажирське сидіння.

Наведені пояснення свідків узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджуються матеріалами справи в їх сукупності. Підстави сумніватися в правдивості показань зазначених свідків у суду відсутні, тому доводи апелянта про те, що він не керував транспортних засобом, а перебував в автомобіля як пасажир, є не обґрунтованими.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

За наслідками апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції вимог Закону, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 немає, а тому його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Оболонського районного суду від 25 липня 2016 року, якою ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло