Справа № 157/742/17 Провадження №33/773/235/17 Суддя в 1 інстанції: Гордійчук В. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., з участю захисника ОСОБА_5., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5. на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Постановою судді ОСОБА_2. визнаний винним у тому, що він 16 січня 2017 року о 05 год. 00 хв. керував автомобілем марки "Volkswagen Passat T-4", д.н.з. НОМЕР_1 на площі Культури в м. Камінь-Каширський, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить оскаржувану постанову судді скасувати як незаконну та необґрунтовану. Покликається на те, що при розгляді справи суддя не дотримався принципів повноти та об'єктивності її розгляду, вказує на порушення порядку виявлення у водія ознак алкогольного сп'яніння. А також необґрунтовано, на його думку, відмовлено у задоволенні клопотання про об'єднання в одне провадження із даною справою матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 173, 185 КУпАП складених відносно ОСОБА_2 Вважає, що їх розгляд міг вплинути на рішення у даній справі. Просив постанову скасувати, а справу відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5., які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову і закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 16 січня 2017 року о 05 год. 00 хв. керував автомобілем марки "Volkswagen Passat T-4", д.н.з. НОМЕР_1 на площі Культури в м. Камінь-Каширський, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується матеріалами справи, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 994094 від 16 січня 2017 року, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що визначено за результатами Висновку медичного огляду від 16 січня 2017 року, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які не лише узгоджуються між собою, а й іншими матеріалами справи, зокрема рапортами працівників міліції, де зафіксовано виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2: відчутний запах алкоголю із порожнини рота, в яких також підтверджено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відсуність підпису ОСОБА_2 на висновку лікаря, яким зафіксовано стан сп'яніння останнього та не вручення його копії, з огляду на вищевказані докази, не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення, як про це зазначає у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5

Окрім того, в поданій апеляційній скарзі захисник не заперечує сам факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, при зазначених у протоколі обставинах.

Тому приходжу до висновку, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Доводи апелянта про необґрунтовану відмову судді щодо об'єднання в одне провадження із даною справою матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 173, 185 КУпАП на законність оскаржуваної постанови не впливають. Окрім того, це призвело б до затягування розгляду справи та уникнення особою порушником ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, та врахувавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, призначив правопорушнику стягнення в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5. - залишити без задоволення.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя