Справа № 461/6608/16-п Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/783/20/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю представника Львівської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

цією постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 31710 гривень з конфіскацією вилученого згідно з протоколом про адміністративне правопорушення товару.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_2, 12.09.2016 року близько 01 години 00 хвилин, повертаючись з приватної поїздки з РП в Україну через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, автомобілем марки «Форд» р.н.RP42659, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а саме обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення, а саме: пили дискові 5 уп. по 2 шт., фрези 18 шт., які знаходились в конструктивній порожнині під передніми сидіннями водія та пасажира накриті пластиковою кришкою. Загальна вартість вказаного товару становить 31710,00 гривень.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що працівники митного органу під час огляду його автомобіля не встановили відповідність товару маркуванням зазначеним на коробках, у яких він містився. Вказує, що товар, який він перевозив, був придбаний у м. Львові і переміщувався через кордон лише для здійснення його заточування. Зазначає, що товар не знаходився у спеціально виготовленому сховищі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення пояснення представника Львівської митниці, який заперечив проти задоволення апеляції, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

В судове засідання суду апеляційної інстанції скаржник та його захисник не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, тому вважаю, що апеляційну скаргу слід розглядати у їхній відсутності.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.09.2016 року (а.с. 1-4), копією контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» (а.с. 5), актом про проведення огляду транспортного засобу (а.с. 6-9), висновком експертизи від 30.09.2016 року (а.с. 14-18).

Покликання скаржника на те, що товар, який він перевозив через митний кордон України був придбаний ним у м. Львові і переміщувався через кордон лише для здійснення його заточування, з огляду на що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є безпідставним, оскільки вказане адміністративне правопорушення полягає у здійсненні переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а тому ці обставини значення для встановлення складу адміністративного правопорушення не мають.

Крім того, не має значення для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, той факт, що переміщуваний ОСОБА_2 товар не знаходився у спеціально виготовленому сховищі, оскільки митним органом йому ставиться у вину переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме з використанням способів, що утруднюють виявлення таких товарів, у чому його і визнано винним судом першої інстанції.

Твердження скаржника на те, що працівники митного органу під час огляду його автомобіля не встановили відповідність товару маркуванням зазначеним на коробках, у яких він містився, є голослівним, оскільки це спростовується актом про проведення огляду товару від 12.09.2016 року.

Разом з цим, у матеріалах справи наявний висновок експертизи від 30.09.2016 року, згідно з яким обєктом дослідження, а саме встановлення вартості, був товар, що зазначений у вищезгаданому акті про проведення огляду.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є доведеною в повному обсязі, а тому приходжу до переконання, що постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2016 року, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 530 МК України, ст. 294 КпАП України,

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_3