Провадження № 3/641/132/2017 Справа № 641/122/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Маньковська О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 28 грудня 2016 року о 00 годині 15 хвилин, біля будинку 6/4 по пров. Зерновому в м. Харкові, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме хитка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду, водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, вказав, що 28.12.2016 року за кермом автомобіля НОМЕР_1, знаходився його товариш ОСОБА_3 Зазначив, що 27.12.2016 року компанією друзів, в тому числі ОСОБА_3, святкував в приміщенні офісу за адресою: м. Харків, вул. Садовий проїзд, буд. 9-А. Після чого, вирішив поїхати до своєї цивільної дружини за адресою: м. Харків, пров. Зерновий, 6/7, за кермо сів ОСОБА_3, який спритне не вживав. Поїхали вони за адресою цивільної дружини, дорогою, яка веде по вул. Киргизькій, їхали через двори як до неї, так й назад. Внаслідок поганих погодних умов, автомобіль заїхав лівим колесом автомобіля на огорожу, звідки намагались виїхати самостійно, при цьому ОСОБА_3 газував, а він неодноразово виходив з автомобіля та дивився чи вдається йому виїхати самостійно. Оскільки це йому не вдавалось, вони посварились й ОСОБА_3 викликав свого знайомого ОСОБА_4, у якого в експлуатації знаходився евакуатор й пішов додому, а він залишився чекати при працюючому двигуні автомобіля, оскільки грівся. Зазначив, що ОСОБА_3 пішов додому в бік пр. Г. Сталінграду. В подальшому, працівники поліції викликали евакуатор. Зазначив, що дзвонив на мобільний номер ОСОБА_3, але в останнього був вимкнений телефон, а номера телефону ОСОБА_4, у нього не було. ОСОБА_4 передзвонив, коли вже приїхав евакуатор, викликаний поліцейськими, зазначив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння як на місці, так і в медичному закладі, оскільки, автомобілем - не керував, про що зазначав поліцейським на місці складення протоколу, але не вказував прізвище водія.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 зазначив, що його підзахисний не мав наміру керувати автомобілем та в матеріалах справи немає доказів, що він ним керував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника, свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши докази, суд дійшов наступного.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Харкові й, 28.12.2016 року, перебуваючи на чергуванні, отримав виклик з зазначенням про те, що водій автомобіля не впорався з керуванням й заїхав на огорожу, при цьому, водій себе неадекватно поводить. Приїхавши на місце побачив автомобіль НОМЕР_1, з працюючим двигуном, біля якого, знаходились ОСОБА_1 та два сторонніх громадянина. Оскільки у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного спяніння, йому було запропоновано огляд на стан спяніння, від якого останній відмовився, мотивуючи тим, що за кермом автомобіля знаходився не він. Хто саме керував автомобілем, ОСОБА_1 не казав.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що перебуваючи вдома, наприкінці грудня 2016 року в нічній час доби, почув хлопок, виглянувши у вікно, побачив автомобіль, який вїхав на огорожу, при цьому автомобіль подавав звукові сигнали, газував, намагався зїхати з огорожі. До автомобіля підійшли двоє чоловіків, які проходили повз, намагались допомогти стягнути автомобіль з огорожі. При цьому, з автомобіля виходив чоловік, який ходив біля машини, оглядав її, він був один, більше ніхто з автомобіля не виходив. Зазначив, що близько водія не бачив, всі події спостерігав з вікна, вказав, що підтверджує, що водія автомобіля покачувало з біку в бік, в нього була нестійка хода, а саме тому, що вважав, що водію або потрібна допомога, або він знаходиться в нетверезому стані, він викликав поліцію.

Оцінюючи показання вказаних свідків, суд враховує, що вони узгоджуються між собою, а також з матеріалами справи. Крім того,при оцінці показань свідка ОСОБА_6, суд зважає на те, що хоча безпосередньо він не бачив водія, але зазначив, що інших осіб, причетних до даного автомобіля - не бачив. При цьому підтвердив, що єдина особа, яка знаходилась біля автомобіля й вийшла з автомобіля з місця водія, викликала у нього сумнів на предмет стану здоровя, в звязку зовнішніми ознаками, схожими на перебування особи в стані спяніння.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 886927 від 28.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, у звязку з виявленим ознаками, а саме - хитка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, від якого водій - відмовився.

Як вбачається з ОСОБА_5 огляду та тимчасового затримання, транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport 2.5 TD державний реєстраційний номер НОМЕР_2 оглянуто та тимчасово затримано шляхом блокування та доставлення для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська, 107.

З наданого суду відеозапису з нагрудних камер співробітників поліції вбачається, що ОСОБА_1 зазначав, що відмовлявся від огляду на предмет алкогольного спяніння як на місці, так і в медичному закладі охорони здоровя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначено щодо невизнання провини, з тих підстав, що він не керував транспортним засобом, оспорював правильність складеного протоколу. Проте, суд критично оцінює показання ОСОБА_1 в цій частині.

Так, свідок ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив, що 27.12.2016 року разом з ОСОБА_1 знаходився в кафе за адресою: м. Харків, Садовий проїзд, 9-А, де святкував зустріч Нового року. Останній звернувся до нього з проханням сісти за кермо його автомобіля та відвезти до цивільної дружини в район вул. Одеської. Зазначив, що поїхали вони дорогою по пр.. ОСОБА_7 пр.. Г. Сталінграду, вказав, що по вул. Киргизькій, вони не їхали. В звязку з поганими погодними умовами, автомобіль занесло й він одним колесом заїхав на огорожу. Вказав, що всіляко намагався самостійно виїхати , при цьому ОСОБА_1, весь час сидів поряд в автомобілі на пасажирському сидінні. Оскільки самостійно виїхати не зміг, подзвонив знайомому, в якого є евакуатор, про що повідомив ОСОБА_1 та пішов додому в бік вул. Киргизької. Зазначив, що телефон свого знайомого у якого був евакуатор, ОСОБА_1 не повідомляв, оскільки він його вже мав.

Таким чином, показання даного свідка суперечать показанням ОСОБА_1, який пояснював, що в нього не було номеру телефона ОСОБА_4, в користуванні якого, знаходився евакуатор, а також, в частині шляху, яким вони їхали до цивільної дружини ОСОБА_1, а також щодо напрямку, в якому рушив ОСОБА_3 додому.

Також, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що в нього є евакуатор. Вночі в кінці грудня 2016 року йому подзвонив знайомий ОСОБА_3 та повідомив, що ОСОБА_4 потрібна допомога евакуатора. Коли підїжджав до місця, визначеного ОСОБА_3, подзвонив ОСОБА_4, який зазначив, що його послуг вже не потребує.

Таким чином, даний свідок також підтвердив, суперечливість пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_1, в частині наявності /відсутності в останнього номеру телефону ОСОБА_4

В звязку з чим, а також враховуючи показання самого ОСОБА_1 про те, що на місці складення протоколу він працівників поліції не повідомляв щодо конкретної особи яка перебувала за кермом автомобіля, суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_3, оскільки піддає сумніву його знаходження на місці події.

Показання свідка ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки дана особа не була очевидцем подій.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює в ЖБК 3. Підїжджаючи до підїзду по провулку Зерновому, 6/4, побачив поліцейський автомобіль та джип, який заїхав на огорожу на дитячому майданчику. Був складений акт щодо перебування водія в нетверезому стані, при цьому водій зазначав, що автомобілем не керував. Зазначив, що в його присутності проходити медичний огляд особі, відносно якої складався протокол не пропонувалось.

При оцінці показань даного свідка, суд враховує, що в судовому засіданні сам ОСОБА_1, не заперечував відмову він проходження огляду на стан алкогольного спяніння, як на місці, так і в медичному закладі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення положень п. 2.5 ПДД України, згідно з якими Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи з диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі «відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Так, згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…. а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи показання свідка ОСОБА_6, згідно пояснень якого інших осіб, причетних до даного автомобіля він не бачив, крім того, версія ОСОБА_1 щодо перебування за кермом автомобіля іншої особи, а саме ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, зважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці, так і в медичному закладі - суд дійшов висновку, про наявність провини в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Призначаючи судовий збір, суд застосовує редакцію ЗУ «Про судовий збір», яка діяла на час скоєння правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_9ка