АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисників особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України.

Провадження у справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України в зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Згідно постанови, 12.09.2016 року головним державним ревізором-інспектором, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Одеса Ленд Компані» () було встановлено (акт від 12.09.2016 року №210/26-15-14-04-01-10/39865007), що ТОВ «Одеса Ленд Компані» було порушено ведення податкового обліку, а саме: встановлено завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за березень 2016 року на 476496 грн., травень 2016 року на 181114 грн. та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2016 року на 766740 грн., квітень 2016 року на 1627385 грн., травень 2016 року на 923822 грн., чим порушено п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, в зв'язку з чим директором ТОВ «Одеса Ленд Компані» ЛАЗОСОМ Л.Л. вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення

Справа № 33/796/794/2017

Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Римар Є.П.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року, в апеляційній скарзі просить вищевказану постанову скасувати в частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України.

Апелянт вказує, що належним чином про призначення судового розгляду в суді першої інстанції повідомлений не був, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року отримав лише 15 лютого 2017 року, про що є відповідна відмітка в матеріалах справи, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції ним пропущено з поважних причин.

В обґрунтуваннях апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що ТОВ «Одеса Ленд Компані» вважаючи висновки в акті перевірки неправомірними, а податкові повідомлення-рішення незаконними, 07.10.2016 року подало скаргу до Державної фіскальної служби України та у подальшому 01.10.2016 року подала позовну заяву до Окружного адміністративного суду України. Окружним адміністративним судом м. Києва 14.12.2016 року винесено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ТОВ «Одеса Ленд Компані».

Крім цього вказує, що акт перевірки не може встановлювати вину особи, оскільки він лише фіксує результати податкової перевірки, при цьому акт перевірки судом першої інстанції не досліджувався.

Також, посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з грубим порушенням законодавства, без урахування всіх фактичних обставин та з безпідставним позбавленням його права на захист, оскільки судом першої інстанції його належним чином не повідомлено про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, чим суддя протиправно позбавив його можливості в судовому засіданні надати пояснення з приводу необґрунтованих звинувачень податкового органу, позбавив можливості подати докази щодо відсутності будь-яких підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, чим порушив його конституційні права та право на захист.

Заслухавши пояснення захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, котрі підтримали подану апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

З урахуванням того, що судом першої інстанції розгляд справи проведено без участі ОСОБА_2, або його захисника, належно завірена копія постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року ОСОБА_2 не надсилалась, а захисник ОСОБА_4 отримав копію вищевказаної постанови лише 15.02.2017 року (а.с. 38), після чого була подана апеляційна скарга 23.02.2017 року, ОСОБА_2 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 262, при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Одеса Ленд Компані" за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 12, корп. 2, оф. 601 () було встановлено (акт від 12.09.2016 року №210/26-15-14-04-01-10/39865007), що директор ОСОБА_2 порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: встановлено завищення від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за березень 2016 року на 476496 грн., травень 2016 року на 181114 грн. та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2016 року на 766740 грн., квітень 2016 року на 1627385 грн., травень 2016 року на 923822 грн., чим порушено п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України.

За диспозицією ст.163-1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасного подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суддя суду першої інстанції приймаючи рішення в справі, не зазначив, у чому саме виразилося порушення порядку ведення ОСОБА_2, як керівником підприємства, податкового обліку, і не вказав докази, на підставі яких прийшов до висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення. Так, мотивувальна частина постанови містить тільки формальне посилання на протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 649282 від 12.09.2016 року та акт перевірки № 210/26-15-14-01-10/39865007 від 12.09.2016 року, зміст яких не розкрито.

Згідно з ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що ТОВ "ОдесаЛенд Компані" 07.10.2016 року подало скаргу до Державної фіскальної служби України про перегляд податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 27.09.2016 року № , № прийнятих на підставі акта перевірки № 210/26-15-14-01-10/39865007 від 12.09.2016 року.

Згідно з п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У відповідності з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України зурахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Долученими до апеляційної скарги документами доведено, що ТОВ "ОдесаЛенд Компані" звернулося з адміністративним позовом до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування зазначених раніше податкових повідомлень-рішень, і на момент апеляційного розгляду ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року у справі № 826/18909/2016 року відкрито провадження в даній адміністративній справі, а отже на даний час триває процедура судового оскарження та на даний час грошове зобов'язання за рішенням контролюючого органу залишається неузгодженим.

Таким чином, жодні дані, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 вимог податкового обліку і доводили його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у справі відсутні.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя допустив неповноту з'ясування обставин правопорушення, адже не встановив подію і склад адміністративного правопорушення, його суть та обставини вчинення, а також не дав належну оцінку наявним у справі доказам.

Оскільки при постановленні рішення суддею місцевого суду було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з тим, що у поданій апеляційній скарзі апелянт просить постанову судді скасувати лише в частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, а в частині закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України в зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП України просить залишити без змін, така апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, що не тягне за собою погіршення становища особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко