Справа № 466/9061/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/783/141/17 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275,60 (двісті сімдесят пять) грнв дохід держави.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 №093395 від 18 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 18 жовтня 2016 року близько 19:25 год. в м. Львові по вул. Батуринській, 7, керував транспортним засобом автомобілем марки «Деу» р. н. ВК 1772 ВО, з ознаками алкогольного спяніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан спяніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норма матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи не виконані вимоги ст. 280 КУпАП, тобто не перевірені всі обставини справи, не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, так само як і не доведено саме правопорушення, яке вбачається за ст. 130 КУпАП. Окрім цього суд першої інстанції, на думку апелянта, допустив порушення вимог ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апелянта суд першої інстанції здійснив грубе порушення норм процесуального законодавства України, не правильно кваліфікувавши діяння, передбачене ст. 130 КУпАП. Діючим КУпАП не передбачено право суду перекваліфіковувати дії порушника на інший склад або більш тяжкий склад адміністративного правопорушення. Суд не досліджував чи була дотримана процедура виявлення у особи, яку притягається до адміністративної відповідальності, ознак алкогольного сп'яніння, не було встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення у вигляді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, так само як і не встановлена вина ОСОБА_1 в його вчиненні. Окрім того, суд не вправі самостійно здійснювати кваліфікацію адміністративного правопорушення. На підставі зазначеного, апелянт вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Суддя першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в тому, що він 28 грудня 2016 року, керував транспортним засобом автомобілем марки «Деу» р. н. ВК 1772 ВО, з ознаками алкогольного спяніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) і від проходження огляду на стан спяніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, є доведеною зібраними по справі матеріалами про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями інспекторів взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які при розгляді справи в суді першої інстанції 13 грудня 2016 року пояснили, що 18 жовтня 2016 року близько 19.25 год. вони здійснювали патрулювання вулиць, та проїжджаючи вулицею Батуринська виявили порушення водієм транспортного засобу марки «Деу» н.з. ВК 1772 ВО правил дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», який здійснив рух в межах дії знаку. Після зупинки вказаного автомобіля вони чітко бачили, що за кермом знаходився ОСОБА_1, який вийшов з машини зі сторони водія, а його пасажирка, гр. ОСОБА_5 вийшла з автомобіля зі сторони пасажира. Під час спілкування з ОСОБА_1 ними було виявлено, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння. На неодноразові прохання пройти тест на стан спяніння, він відмовився.

В судовому засіданні під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що він 18 жовтня 2016 року близько 19:25 год. не керував вказаним транспортним засобом, а за кермом сиділа власниця автомобіля ОСОБА_5.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки вони є нелогічними і спростовуються відеозаписом обставин правопорушення з нагрудної камери працівника поліції, досліджених судом першої інстанції та переглянутим в засіданні апеляційного суду.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона була за кермом автомашини марки «Деу» д.н.з. НОМЕР_1, однак прав на керування транспортними засобами у неї немає, керувати транспортними засобами вона не вміє, аналогічне убачається із переглянутого судом відеозапису, в якому на запитання працівника поліції свідок відповіла, що права водія у неї відсутні.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 також стверджується іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема і оглянутою при розгляді справи в апеляційному суді постановою серії ДР № 099421 від 18 жовтня 2016 року, про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дії правопорушника ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керуючи автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Помилкове твердження судді першої інстанції в мотивувальній частині постанови про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки суд першої інстанції правильно виклав фабулу вчиненого адміністративного правопорушення, що полягало у відмові від проходження огляду на стан спяніння, тобто в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та правильно кваліфікував такі дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції врахував усі обставини події та в повній мірі дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення і дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав на нього стягнення в межах санкції зазначеної статті КУпАП.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги і залишення оскаржуваної постанови без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

відмовити в задоволенні апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова вступає в законну силу після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис ОСОБА_6

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т.М. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 27 березня 2017 року.

Копія постанови виготовлена «____» __________2017 року