Єдиний унікальний номер 341/111/17
Номер провадження 3/341/46/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 217 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мула О.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Галицького райну, Івано-Франківської області, директора ТОВ «Квама»,

-за ч. 3 ст. 41, ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи директором ТОВ «Квама», допустив порушення вимог законодавства про працю, що виразилось у наступному.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №09-08-0031/11 від 16 січня 2017 року ОСОБА_1 вчинив фактичний допуск найманого працівника до роботи без належного оформлення трудового договору.

При перевірці ТзОВ «Квама» встановлено, що трудові договори не з усіма працівниками ТОВ «Квама» оформлено у письмовій формі шляхом видання наказу. З наданих для перевірки договорів ЦПХ та довідки від 11.01.2017 року №3 встановлено, що з 19 працівниками укладено договори про надання послуг. Зокрема, з ОСОБА_2 укладено цивільно-правову угоду терміном дії з 01.12.2015 по 31.12.2015 року, яка щомісячно переукладалася включно по листопада 2016 року. Згідно договору, ОСОБА_2 зобовязана виконувати комплекс послуг по щоденному прибиранню приміщень універсаму «Сільпо» м. Львів. Також на перевірку були представлені договори ЦПХ укладені в 2016 році товариством з ОСОБА_3 (на термін з 01.08.2016 року по 30.11.2016 року), ОСОБА_4 (на термін з 01.01.2016 по 30.11.2016 рік), ОСОБА_5 (на термін 01.01.2016 по 30.11.2016 рік), ОСОБА_6 (на термін з 21.03.2016 по 30.11.2016 рік), ОСОБА_7 (на термін з 01.04.2016 по 30.11.2016 рік), ОСОБА_8 (на термін з 01.012016 по 30.11.2016 рік), ОСОБА_9 9з 01.01.2016 по 30.11.2016 рік), ОСОБА_10 (на термін з 01.01.2016 по 30.11.2016) на виконання комплексу послуг по щоденному прибиранню приміщень універсаму «Сільпо» м. Львів, вул.. Червоної Калини, 62, ТОВ «Фоззі Фуд», ТЦ «ВАМ» м. Львів, вул.. Червоної Калини, 62, ТзОВ «Память площ Логістичного центру» м. Львів, вул.. Городоцька,359. Дані договори переукладалися у 2016 році до 31.11.2016 року кожного місяця. Аналогічно ТзОВ «Квама» укладає договори ЦПХ з іншими працівниками.

Згідно проколу про адміністративне правопорушення № 09-08-0031/10 від 16.01.2017 року ОСОБА_1 вчинив триваючі порушення вимог законодавства про працю, а саме: в ТОВ «Квама» має місце виплати заробітної плати працівникам через проміжок часу, що перевищує 16 календ. днів, в товаристві має місце не проведення при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення; в ТОВ «Квама» директором не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи; індексація заробітної плати в межах прожиткового мінімуму трьом працівникам не проводилася; заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки; книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не пронумерована, не прошнурована та не скріплена підписом керівника підприємства і печаткою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП не визнав та суду пояснив, що відповідно до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Для перевірки, крім трудових, ним було представлено договори про виконання робіт (договори ЦПХ), які на думку інспектора мають ознаки трудових договорів. Однак, до висновку щодо правової природи вказаних договорів, наділяючи їх ознаками трудових договорів, інспектор прийшов помилково. Згідно вищевказаних цивільно-правових договорів працівники виконували одноразово роботу з прибирання. Вказані договори цивільно-правового характеру були укладені з окремими особами з метою їх навчання роботі на підлого мийних машинах та їх обслуговування.

Власне, саме тому дані договори є строковими, оскільки саме певний період за цими договорами необхідний був для передачі навиків та знань у роботі зі спеціальною технікою. Відтак акт та протокол інспектора та висновок про порушення ним трудового законодавства базується на помилковому розумінні інспектора правової природи цивільно-правового договору на виконання робіт. .

Щодо адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 41 КУпАП, ОСОБА_1 вину свою визнав повністю та підтвердив порушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Диспозицією ч. 3 ст. 41 КУпАП, як адміністративне правопорушення визначено фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього прав Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України, реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

КЗпП України у ст. 21 визначає поняття трудового договору. Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов'язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади. Роботу працівника має організовувати роботодавець, створюючи необхідні умови для виконання роботи, забезпечуючи його всім необхідним. Під час виконання робіт за трудовим договором - роботодавець зобов'язаний забезпечити працівникові умови праці, передбачені чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами. Працівник має право на охорону праці. У разі не гарантування безпечних умов праці робітник має право відмовитися від виконання роботи без настання для нього яких-небудь негативних наслідків.

За цивільно-правовими договорами Виконавець зобов`язується виконати на свій страх і ризик визначену роботу за завданням замовника.

Під час укладання цивільно-правових договорів процес праці виконавця не регламентується. Підрядник сам організовує свою роботу, визначає час початку і закінчення щоденної роботи, розподіляє час роботи і її тривалість на свій розсуд. У випадку виконання завдання за договором цивільного права процес праці та умови її застосування перебувають за межами зобов'язальних правовідносин. Праця слугує тут лише способом виконання зобов'язань.

Натомість працівник за трудовим договором у процесі виконання трудової функції має дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених на підприємстві, в організації чи установі роботодавця. Тобто працівник зобов'язаний дотримуватися режиму робочого часу, починати роботу у встановлений власником час і закінчувати роботу не раніше часу, зазначеного в правилах внутрішнього трудового розпорядку.

За цивільно-правовими договорами встановлюється тільки кінцевий термін виконання завдання.

Саме виконання працівником конкретної функції, нерозривно пов'язане із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядкові, і відокремлює трудовий договір від цивільно-правових договорів, предметом яких є лише визначений результат праці, виконання індивідуального трудового завдання (замовлення, доручення), здійснюваного без підпорядкування виконавця роботи внутрішньому трудовому розпорядкові на підприємстві, в організації чи установі власника.

У разі неналежного виконання трудових обов'язків працівник може бути притягнутий до дисциплінарної і матеріальної відповідальності.

За цивільно-правовим договором кожна із сторін належно виконує свої обов`язки відповідно до вимог Договору.

У трудових договорах праця оплачується у різних формах саме за виконання працівником трудової функції у виробничому колективі залежно від фактично витраченої її кількості та якості.

За цивільно-правовим договором оплачується готовий результат праці виконавця.

Цивільно-правовий договір - вид договору, який укладається відповідно до вимог не трудового, а цивільного законодавства.

Враховуючи роз'яснення Мінпраці та соціальної політики України від 11.03.2002 року №06/2-4/452 та від 26.12.2003 №067/1-4/2008 основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою укладання договору підряду є отримання певного матеріального результату. Тобто, за цивільно-правовим договором процес праці не регламентується: працівник не зараховується до штату, не видається наказ про його прийняття на роботу, не вноситься запис до трудової книжки і на нього не поширюється дія внутрішнього трудового розпорядку. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.

За трудовим договором, працівника приймають на роботу включеного до штатного розпису установи з обов'язковим підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку та внесенням відповідного запису до трудової книжки. Працівникові створюються всі умови, потрібні для виконання визначених договором робіт, гарантується виплата заробітної плати, а також встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1А, будучи директором ТзОВ «Квама» правомірно укладав з фізичними особами договори про надання послуг. З пояснень фізичних осіб виконавців вбачається, що вони самі не бажали укладати трудові договори, а мали намір працювати виключно по договорах цивільно-правового характеру.

В матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про ознайомлення працівників, з якими укладено цивільно-правові договора, з правилами внутрішнього трудового розпорядку, обліки використання робочого часу, не видано наказ про їх прийняття на роботу, не внесено відповідні записи до трудової книжки, не опитано осіб, з якими укладено угоди. Натомість, в матеріалах справи наявні акти здачі-приймання робіт, що є ознакою цивільно-правового договору.

Будь-які інші матеріали, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення в матеріалах справах відсутні.

За наведених вище обставин, суд вважає, що між ОСОБА_1 та виконавцями правомірно були укладені саме цивільно-правові договори на виконання обумовленої у них роботи, а не трудові договори, тому, відповідно ст. 247 КУпАП України відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх та належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а тому приходить до переконання, що у діях останньго відсутній його склад.

Диспозицією ч. 1 ст. 41 КУпАП встановлено порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 09-08-0031/10 від 16.01.2017 року, актом перевірки.

При обранні покарання враховуючи скоєне, особу правопорушника, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати адміністративне покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн.)

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, передбачене ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (пятсот десять) гривень та сплатою 320 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя:ОСОБА_11