Єдиний унікальний номер 728/1893/17
Номер провадження 3/728/633/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Новікова О.М.

при секретарі - Петренко О.Г.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов адміністративний протокол від 02 жовтня 2017 року, згідно якого зазначено, що 02 жовтня 2017 року о 00 годині 40 хвилин в м.Бахмач по вул. Першотравневій водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 11030740 днз. СВ3661АІ з ознаками алкогольного спяніння, (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився в присутності двох свідків, що є порушенням вимог п.п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, його захисник - адвокат ОСОБА_1 приймаючи участь в режимі відеоконференції в судовому засіданні зазначив, що його підзахисний вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає так як не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, а поліцейський, який його зупинив не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки, крім того він особисто запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння в закладі охорони здоров»я, але дана вимога була проігнорована інспектором. Свідків під час зупинки він не бачив. При цьому, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та пояснив, що доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом суду не було надано, свідки до суду не з»явилися, ОСОБА_2 надав заперечувальні пояснення, тому вважає, що факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не підтверджено доказами, у зв"язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. аналогічна позиція викладена в клопотанні про закриття провадження у справі, стосовно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Судом були викликані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які згідно протоколу перебували на місці події, але в судові засідання не з»явилися з невідомих суду причин, причини неявки суду не пояснили. Про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Поліцейський СРПП Бахмацького ВП ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про час і місце повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується розпискою про вручення судової кореспонденції

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 012135.

В свою чергу, ОСОБА_2 в спростування своєї вини категорично заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, в даній конкретній ситуації ОСОБА_2 інкримінуються діяння передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, яка в свою чергу з обєктивної сторони передбачає ряд альтернативних діянь при наявності яких в діях особи буде наявний склад адміністративного правопорушення, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А виходячи із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 «обвинувачується» у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, пункт 2.5. Правил дорожнього руху України зобовязує водія на вимогу працівника «міліції» пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, для того, щоб в даному випадку притягнути особу до адміністративної відповідальності повинна бути дотримана законна процедура порядку проведення медичного огляду, що включає і обовязок особи, яка пропонує пройти такий огляд дотриматись порядку здійснення вимоги пройти такий огляд, що випливає із змісту частини другої статті 19 Конституції України, статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII згідно із якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура вказаного огляду врегульована Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Виходячи із змісту вказаних актів законодавства (пункт 3, 4 Постанови, пункт 6, 7 Інструкції) в першу чергу огляд на стан спяніння проводиться на місці зупинку транспортного засобу і лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, що вимагає від поліцейського запропонувати водієві пройти оглядна стан спяніння на місці зупинки і вже виходячи з поведінки останнього вчиняти подальші дії.

Проте, в даній конкретній ситуації як вбачається із матеріалів адміністративного протоколу, на місці зупинки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці, та не була виконана його вимога про проходження огляду на стан сп»яніння в закладі охорони здоров»я, що було підтверджено в судовому засіданні , виходячи з позиції захисника ОСОБА_2

При цьому, ствердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не були спростовані в судовому засіданні так, як свідки даного адміністративного провадження в судове засідання не з"явилися .

Оцінюючи зазначені вище докази, суд прийшов до висновку, що вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки свідки, вказані в протоколі та поліцейський, який складав протокол, в судове засідання не з`явилися.

В такому випадку береться до уваги позиція Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі про адміністративне правопорушення.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_2 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення не слідує, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин, суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.М. Новіков