АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.10.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.10.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_2 19.08.2016 року в м. Чернівці по вул. М. Олімпіади, 30, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, від проходження тесту на визначення алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови районного суду та скасувати оскаржуване рішення суду, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю й його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт посилається на те, що він не був присутній при розгляді справи, а копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав його представник лише 21.02.2017 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Справа №33/794/82/17 Головуючий у І інстанції: Войтун О.Б.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанова районного суду є незаконною, оскільки суд під час розгляду даної справи не дослідив в повному обсязі всі докази та не дав їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 під час судового розгляду справи присутнім не був, копія постанови від 18.10.2016 року в строки і в порядок, передбачений ст.285 КУпАП, йому надіслана не була. За таких обставин апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважний причин, а тому його слід поновити.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_2, то вони підлягають задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст.ст. 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суддя першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КпАП України.

Так, районний суд у своїй постанові вказав, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи, при цьому жодних фактичних даних, на основі яких суд першої інстанції встановив наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд не навів.

Апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не можна вважати достатніми та допустимими, виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

В даному випадку, ОСОБА_2 був визнаний винуватим саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Разом з тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №980550 від 19 серпня 2016 року вбачається, ОСОБА_2 19 серпня 2016 року в. м. Чернівці по вул. М.Олімпіади, 30, керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Але відмовився проходити тест на визначення алкогольного спяніння, що автоматично несе за собою складання протоколу, чим порушив п. 2.5 ПДР України. (а.с.1).

Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не кореспондується із диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема із нього не зрозуміло чи за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чи за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, було складено протокол щодо ОСОБА_2

Також слід зазначити, що, як і постанова районного суду, протокол про адміністративне правопорушення не містить часу вчинення адміністративного правопорушення.

Із пояснень ОСОБА_2, наданих ним у суді апеляційної інстанції, встановлено, що транспортним засобом 19.08.2016 року він не керував, а знаходився поряд з автомобілем його знайомого ОСОБА_4, який в цей час поїхав додому за запасним колесом. В цей час підїхали працівники поліції та запитали що трапилось, на що він пояснив, що лопнуло колесо, а водій транспортного засобу поїхав за іншим. Однак працівники поліції почали від нього вимагати посвідчення водія та пройти освідування на стан алкогольного спяніння, на що він відмовився, оскільки не керував автомобілем, а лише знаходився в ньому. Вважає, що вимога працівника поліції була незаконною.

Такі ж пояснення надав суду свідок ОСОБА_4, який апеляційному суду пояснив, що 19.08.2016 року, під його керуванням, він разом з ОСОБА_2 їхав в Хотинський район. По дорозі у його автомобіля трісло колесо і він поїхав додому за запасним, а ОСОБА_2 в цей час знаходився в автомобілі. Коли він повернувся, то працівники поліції забрали Шикірського на освідування в ОНД.

Не звернув суд першої інстанції увагу і на те, що із письмових пояснень, наявних в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 близько 6 години ранку були свідками того як працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням громадянина ОСОБА_2 та в подальшому його відмови від проходження тесту та медичного огляду на стан алкогольного спяніння, при цьому, довідка №977 від 19.08.2016 року була видана о 05 годині 10 хв. у приміщенні ОНД.

Апеляційний суд зобовязав начальника УПП в м. Чернівці ОСОБА_7 забезпечити явку працівників поліції, які складали щодо ОСОБА_2 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП для дачі особистих пояснень, однак працівники поліції в апеляційний суд не зявились, поважні причини неявки суду не повідомили, а тому суд позбавлений дати оцінку правильності складеного протоколу про адміністративне правопорушення та діям ОСОБА_2

За таких обставин, наявні в матеріалах справи докази, не можуть бути достатніми та належними для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Інші докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення - відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі досліджених та перевірених доказів та їх оцінки у сукупності, апеляційний суд приймає та враховує доводи апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а висновок районного суду про винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення є помилковим.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.10.2016 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1