АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 30 листопада 2016 року о 19.00 год. керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER, р/н НОМЕР_2 по вул. Сташкова, 153 в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. На вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп'яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушеннями норм процесуального права. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законондавства, а саме протокол не відповідає формі складення, не містить даних хто є свідками правопорушення, а сам ОСОБА_1 затриманий безпідставно, із застосуванням спецзасобів та обшуку автомобіля, однак даний факт в протоколі не відображений, і суд безпідставно поклав даний протокол в основу постанови про притягнення до відповідальності. Підтверджень того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом не має, показання ОСОБА_3, ОСОБА_4 стосовно цього не відповідають дійсності та відрізняються від показань свідка ОСОБА_5. Суддя Кузнецов Р.О. брав участь при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв'язку з чим судовий розгляд проведено упереджено. Суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_6, а також не допитувались свідки, які безпосередньо залучались співробітниками поліції при складенні протоколу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови судді і неповноти судового розгляду є безпідставними та голослівними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №363837 від 30 листопада 2016 року, складеного правомочною особою у встановленому законом порядку, з якого видно, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, свідками адміністративного правопорушення є ОСОБА_7, ОСОБА_8 Доказів того, що ОСОБА_1 був затриманий із застосування спецзасобів не у протоколі не міститься.

Підстав не приймати вказаний доказ вини ОСОБА_2, з мотивів наведених в апеляційній скарзі не має. Суд обґрунтовано поклав даний протокол в основу обвинувачення, в зв'язку з чим відповідні доводи ОСОБА_2 є неспроможними.

Разом з тим суд першої не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5, з огляду на наступне.

Так, з показань свідка ОСОБА_3 видно. що 30 листопада 2016 року о 19.15 год. було зупинено водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_2, по вул.Сташкова в м. Кривому Розі з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожними рота, нечітка хода, мова. На вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є аналогічними по суті та з яких видно, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, показаннями свідка ОСОБА_4 з яких вбачається, що 30 листопада 2016 року під час патрулювання автопатрулем атлас №0350 помітили автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_2, приблизно о 19.00 год. з вул. Погребняка почав рух направо та повернув на вул. Ньютона без показчика повороту відповідного напрямку. На вул. Сташкова біля будинку №153 транспортний засіб був зупинений, після чого водій закрив транспортний засіб та побіг від автомобіля, однак він був зупинений та його привели до транспортного засобу, де було розпочато розгляд адміністративного матеріалу та складено адміністративний протокол. Показання вказаних свідків повністю узгоджуються з сукупністю інших доказів добутих по справі, і підстав не довіряти показанням вказаних свідків суд не має.

Показання вказаних свідків є такими, що узгоджуються з матеріалами справи, а відтак довід в апеляції ОСОБА_1 є безпідставним.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Довід в апеляційній скарзі проте, що суддя Кузнецов Р.О. брав участь при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1, що унеможливлювало його участь при розгляді даної адміністративної справи суд розцінює як неспроможний оскільки даних, підтверджуючих цю обставину в матеріалах справи не міститься.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Г.П. Слоквенко