Справа № 423/2403/16-п
Провадження № 33/782/44/17
П О С Т А Н О В А

5 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Юрченко А.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанови Попаснянського районного суду Луганської області від 26 серпня 2016 року, та 9 грудня 2016 про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Лисичанська Луганської області, працюючого сторожем у дитячому садку «Іскорка» в м.Лисичанську, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ч.2, 3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 26 серпня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 50-ти годин громадських робіт без платного вилучення транспортного засобу.

В постанові зазначено, що 18.07.2016 о 02-00 годин ОСОБА_2 знаходячись на вул.Червоній м.Лисичанська Луганської області керував мотоциклом МТ 11 «Днепр» держ.номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду у присутності свідків відмовився. Раніше ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст.130 КУпАП - 05.05.2015 року; 18.04.2016 року.

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 9 грудня 2016 року на підставі ст.304 КУпАП було зазначено, що було помилково внесено проект постанови, що містить неправильну вказівку про призначене судом покарання у вигляду громадських робіт, що не передбачене санкцією ст. 130 ч.3 КУпАП. Керуючись ст.304 КУпАП суддя постановив ОСОБА_2 визнати винним не за ч.2 ст. 130 КУпАП, а за ч.3 ст.130 КУпАП та призначити йому покарання у вигляді 10 діб адміністративного арешту.

На постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 9 грудня 2016 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження суду, та скасувати зазначену постанову та закрити провадження по справі.

В апеляції зазначено, що суддя в постанові від 26.08.2016 року визнав його винним за ч.2 ст. 130 КУпАП та призначив покарання у вигляді громадських робіт. При винесені постанови від 09.12.2016 року суддя з метою виправлення помилки, фактично здійснив новий розгляд справи, заново надав оцінку діям ОСОБА_2 та визнав його винним за ч.3 ст. 130 КУпАП призначивши покарання у вигляді арешту.

ОСОБА_2 доповнивши свої апеляційні вимоги, посилаючись на Конституцію України, та кодекс України про адміністративні правопорушення просить, прийняти до уваги те, що суддя безпідставно виніс постанову від 26.08.2016 року у який невірно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 130 КУпАП та призначив покарання яке не передбачене санкцією зазначеної норми. Крім того суддя необґрунтовано виніс постанову від 09.12.2016 року у який безпідставно послався на ст. 304 КУпАП, та призначив йому покарання за ч.3 ст. 130 КУпАП у вигляді 10 діб арешту яке також на момент винесення постанови не було передбачене санкцією статті.

Просить закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_2 який підтримав доповнену апеляційну скаргу вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи Попаснянський районний суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 не повідомивши його про час та місце розгляду справи, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням зазначеного, строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 18.07.2016 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно ст.38 ч.2 КУпАП справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи, що з дня вчинення правопорушення й на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

З наведених підстав доповнена апеляція захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанов Попаснянського районного суду Луганської області від 26 серпня 2016 року та 9 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 26 серпня 2016 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 9 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.3 ст.130 КУпАП - задовольнити.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП на за постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 26 серпня 2016 року, та провадження в справі щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП за постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 9 грудня 2016 року - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Юрченко А.В.