Справа № 495/479/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України, -

В С Т А Н О В И Л А :

27.01.2017 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України у відношенні ОСОБА_1

25.01.2017 року державним дільничним офіцером ВП ГУНП в Одеській області був складений протокол серії АА № 610210 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 04.11.2016 року ОСОБА_1 знаходячись на автодорозі Київ-Одеса 451 км, займався підприємницькою діяльністю без державної реєстрації, як субєкт господарювання, а також без одержання дозволу з наданням дозволу з перевезення вантажів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав у повному обсязі, пояснивши, що 25 січня 2017 року Білгород-Дністровським відділом поліції ГУНП щодо нього було складено адміністративний протокол за порушення ч.1 ст. 164 КУпАП займався підприємницькою діяльністю без державної реєстрації як субєкта господарювання, а також без одержання дозволу на перевезення вантажів. За даними протоколу, він 4.11.2016 року на автодорозі Київ-Одеса займався підприємницькою діяльністю без державної реєстрації субєкта підприємництва. З даним протоколом він повністю не згоден та не визнає свою провину у звязку з наступним. А саме, 04 січня 2016 року між ТОВ «ЕКАТЕРА» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений Договір №04/01 на організацію вантажоперевезення та експедування (копію договору додаю). З товарно-транспортної накладної № 00868, яка додається до адміністративного протоколу, вбачається, що замовником та вантажоодержувачем є саме ТОВ «ЕКАТЕРА». В подальшому, 02 листопада 2016 року між мною та ФОП ОСОБА_2 (р/р № 1586 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» МФО 328704) був укладений Цивільно-правовий договір № ГК1, згідно з яким я зобовязався надати послуги по перевезенню лісоматеріалів своїм транспортом за маршрутом з с. Сошників (Київська обл..) до м. Одеса. Вартість послуги перевезення складає 2 000 гривень без ПДВ (п.4.1) Оплата за послугу перевезення здійснюється у готівковій формі, у національній валюті України, протягом 40 діб після оплати замовнику (ФОП ОСОБА_2В.) від ТОВ «ЕКАТЕРА» згідно договору № 04/01 від 04.01.2016 року. 04 листопада мною (виконавцем) та замовником (ФОП ОСОБА_2В.) був складений АКТ прийому наданих послуг за договором від 02.11.2016 року. Послуги були прийняті належним чином, без зауважень та претензій. Пункти 1.1-1.2 Договору № ГК1: виконавець (ОСОБА_1Г.) зобовязується надати замовнику (ФОП ОСОБА_2) послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобовязується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку виконавця буде засвідчуватися Актами прийому наданих послуг (виконаної роботи). Відповідно до ст.. 909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. Дане нормативне-правове законодавче положення не зобовязує обох сторін договору мати статус підприємця з правом здійснення підприємницької діяльності. Стаття 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При виконанні робіт (наданні послуг) по цивільно-правовому договору: оплачується не процес праці, а його результат; результат визначається по закінченню роботи; результат оформляється актами здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг); оплата проводиться на підставі актів; фізична особа, що виконує роботу (що надає послуги), не підкоряється правилам внутрішнього трудового розпорядку, сама організує свою роботу й виконує її на власний ризик. Крім договорів про надання послуг перевезення вантажу, існує цілий ряд договорів цивільно правового характеру, що укладаються між замовником (юридичною або фізичною особою) і виконавцем фізичною особою, не зареєстрованим як субєкт підприємницької діяльності. Винятковий їх перелік викладений у статтях 61-63 ЦКУ. До них, зокрема, можна віднести договір підряду, звичайного і будівельного, а також договір на проведення науково дослідних, дослідно конструкторських, проектних або вишукувальних робіт. Для нього, як виконавця, серед усього перерахованого в укладенні такого роду договорів позитивним є тільки те, що він в праві сам вибирати графік виконання договірних зобовязань, головне вкластися в граничні строки, передбачені договором. Якщо говорити про оподаткування виплати винагороди, то воно вигідне для них обох. Відразу потрібно зауважити, що замовник в даному випадку виступає як податкового агента і саме на нього покладено обовязок щодо утримання та перерахування до відповідних бюджетів всіх податків при виплаті винагороди за такими договорами. По цивільно-правовому договору із фізособоюна суму винагороди нараховується Єдиний соціальний внесок (далі ЄСВ) у розмірі 34,7% (абз. 4 ч. 5 ст. 8 Закону про ЄСВ). Утримання становлять: ЄСВ у розмірі 2,6% (ч. 8 ст. 8 Закону про ЄСВ) і ПДФО по ставці 15%/17% (абз. 1 п. 167.1 ПКУ). При нарахуванні доходів у вигляді винагороди по цивільно-правовому договору за виконання робіт (надання послуг) база оподатковування визначається як нарахована сума такої винагороди, зменшена на суму ЕСВ (абз. 2 п. 164.6 ПКУ). Сума винагороди по цивільно-правовому договору і ЄСВ, нарахований на неї, як і за трудовим договором, включається до складу податкових видатків платника податку на прибуток (п. 142.1, 143.1 ПКУ). І для підприємства, і для працівника цивільно-правовий договір із погляду оподатковування є більш вигідним, ніж трудовий договір, адже в такому випадку сплачується менша сума не тільки нарахувань (34,7% замість 36,76% 49,7%), але й утримань (2,6% замість 3,6%). За умовами даного договору № ГК1, копію якого я надаю суду, всі майнові ризики взяв на себе замовник ФОП ОСОБА_2, який відповідно є моїм податковим агентом, та який під час квартальної податкової звітності в формі 1ДФ буде сплачувати встановлений законодавством податок.

Відповідно до ст.. 14.1.180 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобовязані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, який є обовязковим для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП. Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи такі обставини та неправомірність складеного відносно нього адміністративного протоколу просив суд, адміністративну справу у відношенні нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, суд не вбачає в діях останнього ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Ознайомившись з матеріалами справи, а саме з копією договору №04/01 з платіжним дорученням від 08.02.2017 року, копією цивільно-правового договору №ГК1 від 02.11.2016 року, копією акту прийому-передачі від 04.11.2016 року, оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Тобто, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме не було виявлено фактів порушення порядку провадження господарської діяльності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1, відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, тому провадження по справі необхідно закрити у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, ч.1 ст.164, ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі № 495/479/17 про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Д.Анісімова