АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/2838/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/197/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гурівка Долинського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито, на підставі ст.38 КУпАП, за давністю накладення адміністративного стягнення.

При обставинах, зазначених в постанові, 12 червня 2017 року о 09.30 годин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 212140, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Купріна в м. Кривому Розі, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, під час виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об'їзду перешкоди, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104-110.01, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1,12.3 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк ним пропущений з поважної причини, оскільки 12 жовтня 2017 року справа була розглянута за його відсутності, а копію постанови він отримав лише 08 листопада 2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, оскільки суд, визнаючи його винним, залишив поза увагою, що водій ОСОБА_4 - другий учасник ДТП, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року визнаний винним у тому, що рухаючись по другорядній дорозі, виїхав на головну дорогу, не надавши дорогу автомобілю під його керуванням, чимдопустив зіткнення, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Отже, саме внаслідок винних дій ОСОБА_4 сталася ДТП та були пошкодженні транспортні засоби. Окрім того, стверджує, що суд не надав належної оцінки поясненням інспекторів УПП в м. Кривому Розі, які безпідставно вказали, що саме він не поступився дорогою автомобілю під керуванням ОСОБА_4 Вважає, що ці пояснення не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки він рухався по головній дорозі, а водій ОСОБА_4 - по другорядній, а тому саме ОСОБА_4 повинен був надати йому дорогу. Наполягає на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що саме внаслідок його дій і порушень з його боку ПДР сталася дорожньо-транспортна пригода.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги, наполягали на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3не були присутніми в суді першої інстанції 12 жовтня 2017 року при розгляді цієї справи і оголошенні постанови, належним чином про розгляд справи вони не повідомлялись. Будь-які дані про те, що копія постанови, відповідно до вимог ст.285 КУпАП, направлялась ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні, в зв'язку з чим він оскаржив її з порушенням встановленого законом 10-денного строку, звернувшись до суду з апеляційною скаргою 14 листопада 2017 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 22 жовтня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності, а докази отримання ним постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Окрім того, відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, в порушення приписів ст.268 КУпАП, не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи 12 жовтня 2017 року, чим було обмежено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію його права на захист.

Також, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Як встановлено апеляційним переглядом, суд належним чином не з'ясував фактичні обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вмотивовані належним чином та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах цієї справи.

З постанови видно, що суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП через невідповідність його дій, як водія, п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_2, суд послався на письмові матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, серії БР №069790 від 12 червня 2017 року та схему місця ДТП, обмежившись лише їх переліком без розкриття змісту цих доказів та надання ним належної оцінки як кожному окремо, так і в їх сукупності.

При цьому, суд не врахував, що зазначені документи складені співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі вони не можуть бути достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також, в підтвердження вини ОСОБА_2, суд послався на пояснення свідка ОСОБА_5 та інспекторів поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, але з таким висновком суду погодитись неможливо.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, лише те, що він бачив, як на перехресті вулиць Купріна та Урожайної в м. Кривому Розі зіткнулися автомобілі ВАЗ 212140 під керуванням ОСОБА_2 та ВАЗ 21104-110.01 під керуванням водія ОСОБА_8 Будь-яких інших відомостей, що мають значення для вирішення справи та встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 зазначений свідок не надав.

Одночасно допитані інспектори поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен окремо пояснили, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 ПДР України, оскільки не поступився дорогою ВАЗ 21104-110.01 під керуванням водія ОСОБА_8 Але, положення зазначених пунктів, на порушення яких послалися працівники поліції, не зобов'язують водія поступатися дорогою, а передбачені п.п.16.3, 16.11 ПДР України, порушення яких ОСОБА_2 в протоколі та постанові суду не зазначені. Отже, в поясненнях співробітників поліції вбачаються явні протиріччя, без усунення яких, суд прийняв їх до уваги, належним чином не дослідивши та безпідставно послався на них, як на докази вини ОСОБА_2

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду не надані.

Окрім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 наполягав на тому, що судом першої інстанції не взято до уваги й не враховано те, що він під час руху, після порушення ПДР України водієм ОСОБА_4, відповідно до положень п.п.12.1, 12.3 ПДР, застосував гальмування, але не мав технічної можливості уникнути зіткнення, та для з'ясування цього питання необхідні спеціальні знання.

На переконання суду апеляційної інстанції, для з'ясування питання невідповідності дій водія ОСОБА_2 під час ДТП вимогам ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, необхідні спеціальні знання, а відтак у справі було б доцільним провести відповідну експертизу, що не здійснено судом.

При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення судом норм процесуального права та матеріального права є обґрунтованими, та наявні підстави для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення про закриттяпровадження в справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні цього правопорушення не доведена.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2017 року - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_2, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко