АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілих ОСОБА_1 ОСОБА_2

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 5 травня 2017 року о 18.20 год. по вул. Богатирській в напрямку пр. Степана Бандери у м. Києві, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_2, який в свою чергу по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_3, внаслідок чого три транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючи з постановою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо пропуску строку зазначає, що бути присутнім в судовому засіданні 4 липня 2017 року не зміг за станом здоров'я, так як в період з 23 червня по 10 липня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні судинної хірургії Олександрівської клінічної лікарні м. Києва. Оскаржувану постанову отримав в канцелярії Оболонського районного суду м. Києва 14 липня 2017 року. У зв'язку із зазначеними обставинами просить поновити йому пропущений строк, оскільки вважає поважною причиною його пропуску.

В апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову змінити та накласти нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у зв'язку з тим, що не був повідомлений належним чином про розгляд справи, то був позбавлений можливості в судовому засіданні долучити докази, які б пом'якшили вину при прийнятті рішення.

Також апелянт звертає увагу на те, що в постанові зазначено, що суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, але не було застосовано пом'якшуючі обставини, а саме визнання вини, щире каяття, перебування на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також перебування на утриманні батьків-пенсіонерів яким по 75 років, характеристику з місця роботи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову суду змінити, пом'якшити вид стягнення, потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення строку та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи в суді першої інстанції - 4 липня 2017 року о 09.40 год. (ас. 8).

Разом з тим, з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5502718 вбачається, що з 23 червня 2017 року по 10 липня 2017 року ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Олександрівський клінічній лікарні м. Києва у відділенні судинної хірургії (ас. 18).

Копію постанови ОСОБА_3 отримав 12 липня 2017 року (ас. 11), а 17 липня 2017 року подав апеляційну скаргу (ас. 12).

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, є слушними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.3 (б), п.13.1 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними у справі даними: схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому під час апеляційного розгляду з пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, наявних у справі доказів, встановлено, що 5 травня 2017 року о 18.20 год. по вул. Богатирській в напрямку пр. Степана Бандери у м. Києві, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ГАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, порушуючи 2.3 (б), п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, який в свою чергу по інерції здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого три транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Апелянтом обставини ДТП, встановлені під час апеляційного розгляду, не оспорюються.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_3 права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців, яке застосовується, відповідно до вимог ч. 2 ст.. 30 КУпАП, до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом, судом не були враховані, згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Так, допитана під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 - директор ТОВ «Автоном», в якому працює ОСОБА_3, пояснила, що ОСОБА_3 на даний час працює експедитором у вказаному підприємстві. На час ДТП ОСОБА_3 працював водієм в цьому ж підприємстві, і ДТП сталася під час керування ОСОБА_3 автомобілем, який належить ТОВ «Автоном». Автомобіль підприємства вони відремонтували самі. На даний час на підприємстві дефіцит водіїв, і, в разі, якщо ОСОБА_3 будуть повернуті права, вони поновлять його на посаді водія. За час роботи ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно, у нього не було порушень до цього випадку, тому просить не позбавляти його прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 раніше до адміністративної відповідальності, в т.ч. за порушення Правил дорожнього руху, не притягувався, вчинив правопорушення з необережності, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні сина ОСОБА_7, 2007 року народження, мати, яка є інвалідом П групи безстроково, а тому, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, ступеню його вини та його особи, за відсутністю обставин, що обтяжують відповідальність, апеляційний суд вважає можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений районним судом, на штраф.

На підставі викладеного,керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 4 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн., змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, на штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 340 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва