АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 28 березня 2017 року о 16.05 год. в м. Києві на мосту Південний в напрямку вул. Саперно-Слобідська, керуючи автомобілем МАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, не перевірив надійність розташування та кріплення вантажу, не контролював його під час руху, щоб запобігти його падінню, що призвело до падіння вантажу та пошкодження автомобіля «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. 22.2 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зобов'язати Управління ДКС в м. Києві повернути незаконно сплачений штраф в сумі 340 грн. та судовий збір в розмірі 320 грн. шляхом поштового переказу на ім'я ОСОБА_1

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки він висловлював свою незгоду зі складеним протоколом.

Так, апелянт зазначає, що не порушував п. 22.2 ПДРУ, оскільки фактично в момент ДПТ вантаж не перевозив, що підтверджується товаро-транспортною накладною № Р 274561 від 28 березня 2017 року, факт розвантаження о 15 год. 35 хв., тобто до настання ДТП.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що з фотокарток після ДТП вбачається, що автомобіль «Мазда» пошкоджений шматком фанери, який залишився в облицюванні передніх правих дверей. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що перевозив виключно залізобетонні вироби та метал, а за 23 березня 2017 року жодна товаро-транспортна накладна не містить вантажу з деревини.

Окрім того, причиною ДТП ОСОБА_1 вказує, що це стихійне явище, яке не можна було передбачити, а саме дія сильного вітру, яким була обірвана обшивка напівпричепа Kogel SN державний номерний знак НОМЕР_3.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що 28 березня 2017 року о 16.05 год. в м. Києві на мосту Південний в напрямку вул. Саперно-Слобідська, ОСОБА_1, керуючи автомобілем МАЗдержавний номерний знак НОМЕР_1, не перевірив надійність розташування та кріплення вантажу, не контролював його під час руху, щоб запобігти його падінню, що призвело до падіння вантажу та пошкодження автомобіля «Мазда»державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. 22.2 ПДР України.

Такий висновок суду підтверджується наявними у матеріалах справи поясненнями потерпілої ОСОБА_2, власноручними письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, які були досліджені судом першої інстанції та яким дана належна оцінка.

Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів беззаперечно доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовуються його власноручно написаними поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він не перевірив закріплення вантажу (ас. 1), письмовими поясненнями, даними одразу після ДТП (ас. 3) та письмовими поясненнями до апеляційного суду, в яких ОСОБА_1 визнав, що внаслідок того, що з напівпричепу автомобіля під його (ОСОБА_1) керуванням відлетів кусок фанери в автомобіль «Мазда», який рухався позаду нього, відбулося пошкодження автомобіля «Мазда».

Також зі зворотнього боку схеми ДТП вбачається, що в автомобілі «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП розбите праве переднє пасажирське скло, металева частина двері, лакофарбове покриття передньої та задньої правої двері, подряпини молдінга та передньої та задньої правої двері (ас. 2 зв.).

Вказані пошкодження відображені й на фотокартках долучених до матеріалів справи (ас. 18-20), і те, що зазначені пошкодження є наслідком того, що з автомобіля під його керуванням вилетів шматок фанери, яким і було пошкоджено автомобіль «Мазда», не заперечувалося ОСОБА_1 і під час апеляційного розгляду.

Доводи ОСОБА_1 з посиланням на товаро-транспортні накладні про те, що в момент ДТП автомобіль був порожній від вантажу, а тому ним не порушувалися вимоги ПДР України, є необґрунтованими і спростовуються наявними у справі доказами, в т.ч. й товаро-транспортними накладними, на які посилається ОСОБА_1, оскільки вони не містять інформації щодо відсутності вантажу в автомобілі саме на момент ДТП, в них наявні дописки, які нічим не обумовлені. Крім того, одна товаро-транспортна накладна № Р274512 від 28 березня 2017 року містить інформацію по завантаженню автомобіля взагалі 6 квітня 2017 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 30 травня 2017 року ОСОБА_1 сплачений штраф відповідно до постанови, яка оскаржується, що підтверджує факт того, що ОСОБА_1 погодився з прийнятим щодо нього рішенням (ас. 8-9), а в подальшому, 8 червня 2017 року, подав апеляційну скаргу, пояснивши, що йому так порадила донька.

З огляду на викладене, вважаю, що викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва