П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, -

Встановив:

ОСОБА_1 13.08.2017 року, приблизно о 04-00 год. керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, вину не визнав та пояснив, що 13.08.2017 року о 04 год. 00 хв., він автомобілем НОМЕР_2 в м. Києві, по вул. Запорожця, 18, у стані алкогольного сп'яніння не керував. На той час він знаходився на подвір'ї біля припаркованого автомобіля, а працівники поліції безпідставно склали на нього протокол за ст.130 КУпАП. Також пояснив, що напередодні даним автомобілем керував його кум ОСОБА_2, з яким вони їздили за місто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що ОСОБА_1 його кум. ОСОБА_1 повідомив, що в нього проблеми та його викликають до суду, та те, що йому необхідно прийти до суду та підтвердити, що саме він керував автомобілем НОМЕР_2 - 13.08.2017 року. Так, 12.08.2017 року він разом з ОСОБА_1, на автомобілі НОМЕР_1, що належить дружині ОСОБА_1, під його керуванням поїхали за межі міста Києва та повернулися назад вночі. Після цього він завіз ОСОБА_1 додому, припаркував автомобіль і на таксі поїхав до себе додому. Стверджував, що ОСОБА_1 в той день автомобілем НОМЕР_2 не керував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що ОСОБА_1 її чоловік. 13.08.2017 року, близько 04 год. 00 хв., перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1, вона почула голос чоловіка, який з кимось спілкувався вдворі будинку. Вийшовши на вулицю, вона побачила, біля належного їй автомобіля НОМЕР_1, свого чоловіка та працівників поліції, які повідомили, що бачили, як ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Вона не бачила хто саме керував її автомобілем і їй відомо лише те, що в цей день вона давала ключі від автомобіля ОСОБА_2, з яким її чоловік їздив за межі міста Києва.

В судове засідання свідок - інспектор УПП в м. Києві ОСОБА_4 не з'явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд адміністративного матеріалу без її участі та те, що вона повністю підтверджує обставини та факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та вислухавши пояснення ОСОБА_5, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1, що він в той день в стані алкогольного сп'яніння автомобілем не керував, оскільки вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №118569 від 13.08.2017 року, поясненнями свідків, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року вказаний адміністративний матеріал було повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві для додаткової перевірки, оскільки у справі були наявні суперечності фактичних обставин, які унеможливили прийняття законного та об'єктивного рішення.

24.10.2017 року даний адміністративний матеріал повернувся на адресу суду з долученим рапортом інспектора адміністративної практики відділу адміністративної практики УПП в м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з якого вбачається, що в ході доопрацювання було витребувано постанову Подільського районного суду м. Києва №758/15526/16-п від 13.01.2017 року, яку долучено до матеріалів справи, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому на даний час дій останнього слід кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена зібраними доказами, однак суд не погоджується із кваліфікацією його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки 13.01.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, копія постанови долучена до матеріалів справи, тому дії останнього слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння (ухилення особою, керуючої транспортним засобом, від проходження у відповідності до встановленого порядку освідчення на стан алкогольного сп'яніння).

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що всебічно досліджені під час судового засідання.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров'я інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ступінь його вини, обставини які обтяжують його відповідальність те, що ОСОБА_1, вчинив грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом'якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 130, 251, 283, 284, 294 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 320 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: