АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/82/17 Справа № 695/3243/16-п Головуючий по 1 інстанції Орел С. І.
Категорія:ст.91 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Осадчого В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. без конфіскації.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 275 грн. 60 коп..

З постанови міськрайонного суду вбачається, що ОСОБА_3 01.10.2016 року близько 02 год. 30 хв. перебував на території Липівського орнітологічного заказника на моторному човні з сітками викинутими за борт, риби при цьому не виявлено, чим порушив ст.ст. 7,8,9,26 Закону України «Про природно заповідний фонд України».

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 91 КУпАП - здійснення в межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зареєстрованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об'єктів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови судді міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2016 року як такої, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суд не повно з'ясував фактичні обставини справи, не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, формально підійшовши до вивчення обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому їх розгляду, а як наслідок, незаконно визнав його винуватцем подій, що мали місце 01.10.2016 року.

Вказує, що відповідальності за ст. 91 КУпАП настає за діяльність, яка направлена на створення перешкод або на унеможливлення досягнення цілей, які переслідувались при створенні заказника і дії особи - правопорушника, тим чи іншим чином повинні бути направлені на пересування та знаходження на території заказника. В даному випадку, він не знаходився на території заказника і не вчиняв дій направлених на пересування до меж заказника та їх перетину.

Крім того вказує, що човен на якому він перебував певний час був некерований, зокрема не заводився мотор, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які судом допитані не були, а тому таке знаходження на території заказника ніяким чином негативно не вплинуло на навколишнє середовище. Більш того, з відеоматеріалів наданих працівниками поліції вбачається, що він 01.10.2016 року о 02 год. 32 хв. знаходився біля п'ятого причалу, а не на території заказника.

Водночас, вважаючи пропущений ним строк на оскарження поважним, ОСОБА_3 просить його поновити, мотивуючи тим, що суд першої інстанції копію постанови йому не вручав та по пошті не направляв, а про наявність прийнятого рішення він дізнався 27.12.2016 року з єдиного державного реєстру судових рішень, тому він не міг у встановлений законодавством термін оскаржити її до апеляційного суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 в інтересах Державної екологічної інспекції у Черкаській області порушує питання про залишення без змін постанови судді міськрайонного суду Черкаської області, а апеляційної скарги - без змін.

Заслухавши думку ОСОБА_3, його захисника - адвоката Осадчого В.А., які просили поновити строк на оскарження постанови суду та підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, вважаючи, що провадження по справі підлягає закриттю, вивчивши доводи апеляційної скарги, доводи заперечення на апеляційну скаргу та матеріали адміністративної справи, вважаю, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції хоч і направлялась ОСОБА_3 копія постанови від 16.12.2016 року, що була прийнята в справі, однак він її не отримав, про що свідчать дані поштового відправлення, яке повернулось з відміткою «не запит».

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 фактично пропущений не був, оскільки він дізнався про винесене відносно нього рішення, як вбачається з апеляційної скарги, 27.12.2016 року, а апеляційну скаргу подав 02 .01.2017 року, тобто в десятиденний строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП..

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він не вчиняв адміністративного правопорушення за який його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та дату не пересувався територією заказника, а матеріали справи не містять будь-яких доказів, що спростовують вказану обставину.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, факт порушення ним інших вимог режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зареєстрованих для наступного заповідання підтверджується зібраними по справі і перевіреними як судом першої так і судом апеляційної інстанції доказами, яким дана оцінка відповідно до ст. 252 КУпАП.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.10.2016 року №216644, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 01.10.2016 року близько 02 год. 30 хв. перебуваючи на території заказника загальнодержавного значення «Липківський» порушив правила охорони та використання території та об'єктів природно-заповідного фонду, зокрема ст.ст. 7,8,9,26 Закону України «Про природно заповідний фонд України», а саме пересувався разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6моторним човном «Прогресс - 2» під мотором "Mercury 30" з сітками, які викинув за борт, риби при цьому не виявлено.

Крім того, як вбачається з пояснень, які містяться в зазначеному протоколі і надані особисто ОСОБА_3, він не знав, що знаходиться на території заказника, виїхав перевірити технічний стан мотору, а на територію заказника його човен віднесло вітром. Вказані пояснення оцінюються апеляційним судом як такі, що відповідають дійсним обставинам справи і підтверджують факт пересування останнього моторним човном «Прогресс - 2» під мотором "Mercury 30" на території заказника загальнодержавного значення «Липківський».

З метою перевірки доводів ОСОБА_3 щодо його непричетності до вчиненого правопорушення, судом першої інстанції допитано державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_8 та поліцейських ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили, що 01.10.2016 року, під час патрулювання на території загальнодержавного заказника «Липівський», який був позначений відповідними знаками про територію заказника, вони побачили човен з людьми на борту, який почав втікати в напрямку м. Черкаси, при цьому здійснювалося освітлення з прожектора на їх човні, а тому не знати, що їх переслідують ОСОБА_3 не міг. Під час переслідування, правопорушники викинули за борт мішок з трьома мисиновими сітками розміром 90*90 мм. довжиною 75 м., кожна.

Також, як судом першої так і апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудних відеокамер, на яких зафіксовано обставини патрулювання та факт переслідування людей на човні на території Липівського заказника, серед яких знаходився і ОСОБА_3.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини спростовують посилання ОСОБА_3 про те, що він не перебував на території заказника «Липівський» в день та час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення і сприймаються судом як спосіб уникнення останнім адміністративної відповідальності та стягнення за вчинене.

Судом також враховується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які перебували з ОСОБА_3 в човні 01.10.2016 року близько 02 год. 30 хв. на території заказника «Липківський» і щодо яких також було складено протокол про адміністративне правопорушення, визнано винуватими у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

З урахуванням наведеного, прихожу до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП., а доводи останнього, викладені в апеляційній скарзі, визнаються такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Також є необґрунтованими і посилання ОСОБА_3 на безпідставність відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотання про допит певних осіб в якості свідків, оскільки обставини необхідності задоволення вказаного клопотання не випливають з матеріалів адміністративної справи і винесеного по справі рішення, і є необґрунтованими.

З огляду на наведене, підстави для скасування або зміни постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2016 року щодо ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба