АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 3 серпня 2017 року о 16.02 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Урлівській, на перехресті з вул. А. Ахматової в м. Києві на зелений сигнал світлофора, не надав перевагу, та не забезпечив безперешкодний проїзд автомобіля «Пежо» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався з вул. Урлівської в сторону вул. А. Ахматової з увімкненим проблисковим маячком синього кольору, та спеціальним звуковим сигналом (карета швидкої допомоги), чим порушив п. 3.2 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить викликати свідка ОСОБА_3, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, оскільки судом не взято до уваги його пояснення як письмові, так і в суді першої інстанції, а також пояснення свідка, якого суддя за його клопотанням відмовилась опитати, мотивуючи тим, що дана особа (ОСОБА_3.) не була зазначена в протоколі.

Крім того, зазначає, що суд не взяв до уваги пояснення про те, що водій транспортного засобу «Пежо» виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофору без увімкненого спеціального звукового сигналу, та, рухаючись, створив аварійну ситуацію.

ОСОБА_4 - другий учасник ДТП, який неодноразово викликався до суду апеляційної інстанції за зазначеною в матеріалах справи адресою, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вважає можливим проводити апеляційний розгляд на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд доходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу, не дотримався.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя неповно з'ясував обставини справи, заливши поза увагою дані, наявні у поясненнях учасників ДТП, схемі ДТП.

В обґрунтування прийнятого рішення у постанові суддя не послався на жоден доказ (ас. 13).

Між тим, судом, за наявності клопотання ОСОБА_1 про допит свідка під час розгляду справи в суді, не вирішено, а наявні у справі пояснення учасників ДТП, свідків, які вони давали одразу після ДТП, належало зіставити з іншими доказами у справі, проаналізувати їх у сукупності, викласти результати цього аналізу у постанові і, лише після цього, приймати рішення у справі.

З пояснень ОСОБА_1 які ним надані одразу після ДТП, вбачається, що він керував автомобілем НОМЕР_1 рухався по вул. А.Ахматової в бік вул. Дніпровська Набережна. На перехресті вул. А. Ахматової та вул. Урлівська рухався на зелене світло світлофора, в'їхав в автомобіль «Пежо Боксет» державний номерний знак НОМЕР_3 (швидка медична допомога). Сирени звукової не чув, маячків не бачив тому, що автомобілі в сусідньому ряді обмежили видимість. Автомобіль швидкої медичної допомоги помітив лише тоді, коли він виїхав безпосередньо в його ряд, після чого він (ОСОБА_1) почав екстрено гальмувати, але нажаль шляху не вистачило зупинитися вчасно (ас. 5).

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 наявних у справі, він керував автомобілем «Пежо Боксер» державний номерний знак НОМЕР_3 рухався по вул. Урлівській зі сторони вул. Здолбунівської в сторону вул. А. Ахматової з увімкненою сиреною та маячками, так як поступив терміновий виклик до породіллі. Під'їжджаючи до перехрестя вул. А. Ахматової горів зелений сигнал світлофору, який почав мигати, і він переконався, що два ряди автомобілів зліва від нього по вул. А. Ахматової стояли, почав завершувати проїзд перехрестя, і в цей момент з крайнього лівого ряду на перехрестя виїхав автомобіль «Сітроєн». Він (ОСОБА_4) одразу зупинився, після чого автомобіль «Сітроєн» ударив його (ОСОБА_4) автомобіль в ліву передню частину. Свідками даного ДТП являються медичні працівники швидкої допомоги. В результаті ДТП потерпілих немає (ас. 3).

Наявні у справі пояснення свідків ОСОБА_5 - медичної сестри, ОСОБА_6 -фельдшера, які перебували в автомобілі швидкої медичної допомоги, аналогічні поясненням ОСОБА_4 (ас. 4, 6).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався у третій смузі руху зі швидкістю50-60 км/год. При під'їзді до перехрестя для нього увімкнувся зелений сигнал світлофора, і він продовжив рух. Попереду нього в першій та другій смузі були інші автомобілі, які починали потихеньку рух. Проїхавши пішохідний перехід, він раптово побачив перед собою автомобіль швидкої медичної допомоги, який ввімкнув звуковий сигнал, але уникнути зіткнення з цим автомобілем він (ОСОБА_1), навіть застосувавши екстрене гальмування, не зміг.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, за клопотанням ОСОБА_1 допитано свідка ОСОБА_3, яка суду пояснила, що була свідком ДТП, яка трапилась 3 серпня 2017 року, всі події відбувались у неї на очах. Вона керувала автомобілем та рухалася по вул.. А.Ахматової у зустрічному напрямку. На перехресті вул.. Урлівській - вул.. Ахматової вона повернула зі своєї смуги руху ліворуч з метою здійснення маневру розвороту на вул.. Ахматової у протилежному напрямку, та зупинилася, оскільки був зелений сигнал світлофору для автомобілів, які рухалися по вул.. А.Ахматової. Зі свого автомобіля побачила, як автомобіль швидкої медичної допомоги, який перебував на вул.. Урлівський через 2-3 машини до перехрестя, для яких горів червоний сигнал світлофора, виїхав на зустрічну смугу руху, після чого почав виїжджати на вул.. Ахматової. Продовжуючи рух по вул.. Ахматової, вже виїхавши поперек смуги руху автомобілів, які рухалися по вул. Ахматової, водій автомобіля швидкої медичної допомоги увімкнув звукову сирену. Він, навіть, не подивився ліворуч. Вона бачила, як жінка, яка сиділа поруч з водієм, показувала йому рукою праворуч. Вона (ОСОБА_3) зрозуміла так, що жінка показувала водію, куди треба їхати. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1, якого вона до цього часу не знала, рухався на зелений сигнал світлофора. Перебуваючи на перехресті, автомобіль швидкої медичної допомоги увімкнув звуковий сигнал. ОСОБА_1 не встиг зреагувати через те, що до настання пригоди були лічені секунди. Автомобіль швидкої медичної допомоги не переконався в безпеці маневру. Щодо увімкнених проблискових маячків вона (ОСОБА_3) не звернула уваги. Сирена автомобіля швидкої допомоги була увімкнена вже безпосередньо на перехресті. По характеру пошкоджень, удар відбувся в передню частину автомобіля. Вона зателефонувала до «102», щоб повідомити, що вона (ОСОБА_3) була свідком пригоди, та оскільки не могла залишитись на місці ДТП до прибуття патрульної поліції, через те, що їхала до хворого батька. На момент ДТП ОСОБА_1 перебував майже на середині перехрестя. Автомобіль швидкої медичної допомоги він (ОСОБА_1) перед цим не міг побачити, оскільки перед ним знаходився бус, який по висоті вищий від автомобіля «Сітроєн».

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 за клопотанням ОСОБА_1, апеляційним судом витребуваний аудіозапис з Управління зв'язку та телекомунікації ГУ НП у м. Києві розмови ОСОБА_3 з оператором спецлінії «102» щодо ДТП, яка мала місце 3 серпня 2017 року в період часу з 16 год. по 17 год.

З прослуханого аудіозапису вбачається те, що особа (ОСОБА_3) повідомила оператору, що стала свідком ДТП, але через брак часу, з особистих причин, не могла дочекатись працівників патрульної поліції, і тому просила зв'язатись з останніми, щоб повідомити їх про те, що вона була свідком ДТП, на що оператор лінії «102» повідомив, що він немає зв'язку з патрульними поліції. При цьому ОСОБА_3 вказала, що у ДТП винен водій швидкої медичної допомоги (ас. 43).

Зі схеми ДТП та з наданої ОСОБА_1 фотокартки, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів за наслідками ДТП, вбачається, що передня частина автомобіля карети швидкої медичної допомоги перебуває під кутом у правий бік дороги на смузі руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, що об'єктивно підтверджує пояснення свідка ОСОБА_3 по обставинах ДТП (ас. 49).

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки вказані особи, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, а тим більше, враховуючи, що вони працюють разом із ОСОБА_4, і саме під час їх присутності відбулася ДТП, то вони є особами, зацікавленими в результатах розгляду справи.

Будь-яких об'єктивних доказів на підтвердження, що саме ОСОБА_1 не надав перевагу та не забезпечив безперешкодний проїзд автомобіля «Пежо» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався з вул. Урлівської в сторону вул. А. Ахматової з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (карета швидкої допомоги), що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, матеріали справи не містять, а тому, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 115493.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва