Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа №: 506/50/17
Провадження № 3/506/23/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 смт.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Криворучка П.В.,

при участі секретаря судового засідання Кострик І.В.,

особи, яка притягається до адмін. відповідальності ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглядаючи справи, які надійшли з відділу прикордонної служби «Чорна» Подільського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 15.11.1987р. народження, уродженця та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого спільною сімєю без реєстрації шлюбу, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого майстром лісу Красноокнянського лісництва державного підприємства «Котовське лісове господарство», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.191 та ч.1 ст.185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.01.2017р. о 16год. 20хв. на околиці с.Федосіївка, Окнянського району Одеської області, в районі інформаційного покажчика №5/47 «Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено», перевозив на гужовій повозці власну вогнепальну мисливську зброю, тобто рушницю, марки ТОЗ-34 калібру 12 №УЯ-28455 (дозвіл №696 від 04.11.2011р. виданий Красноокнянським РВ ГУМВС України в Одеській області) без спеціального чохла, чим порушив п.12.13 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998р., що було виявлено прикордонним нарядом «Приховане спостереження» у складі прапорщика ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4

Крім того, на ОСОБА_1 також складений протокол про те, що «27 січня 2017 року о 17год. 30хв. на околиці с.Федосіївка, Окнянського району Одеської області, в районі інформаційного покажчика №5/47 «Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено» він здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обовязків, а саме не виконав неодноразово повторену законну вимогу лейтенанта ОСОБА_5 передати мисливську рушницю, прослідувати до відділу прикордонної служби для зясування обставин правопорушення та складання протоколу, нецензурно, з явною зневагою, висловлювався в сторону прикордонного наряду. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-10 КУпАП».

В судовому засіданні, ОСОБА_1 винним себе, в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, передбачених ст.ст.191 ч.1 та 185-10 ч.1 КУпАП, визнав частково, лише в частині порушення правил перевезення вогнепальної мисливської зброї, а факт злісної непокори прикордонникам заперечував, і пояснив, що дійсно він перевозив в гужовій повозці власну мисливську рушницю без чохла. Коли прикордонники, після виявлення вказаного факту, стали запрошувати його до відділу прикордонної служби, для складання відповідного протоколу, то він спочатку на це не погоджувався, так як вважав, що спочатку треба дочекатися прибуття працівників поліції. Але після розяснення, про можливе притягнення до адміністративної відповідальності і за злісну непокору вимогам прикордонників, прослідував разом з прикордонниками до відділу прикордонної служби, де все-таки були складені два протоколи, тобто і за порушення правил перевезення вогнепальної мисливської зброї і за злісну непокору вимогам прикордонників. Він вважає складання протоколу про злісну непокору несправедливим, причиною чого, на його думку, слугували його зауваження та вимоги, в якості майстра лісу, які він робив прикордонникам з приводу незаконної порубки дерев.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, висловив думку про наявність підстав тільки для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.191 КУпАП, як доведений дослідженими в судовому засіданні доказами, та про закриття справи, в частині інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, як недоведеного, оскільки, на його думку, фактичне затримання ОСОБА_1 прикордонниками більше трьох годин, без складання протоколу про адміністративне затримання, було неправомірним, а законність вимога прикордонників, щодо передачі їм мисливської зброї її законним власником без участі працівників поліції, є доволі сумнівною. Про це ОСОБА_1 і повідомляв прикордонників та просив викликати працівників поліції, а також і сам сповістив в поліцію, однак після повідомлення, що він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності і за злісну непокору, самостійно поїхав до відділу прикордонної служби.

Дослідивши матеріали справи, опитавши свідків, та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також думку захисника, суд дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності лише за порушення правил перевезення вогнепальної мисливської зброї, та про закриття провадження у справі, в частині притягнення до адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, із-за відсутності зазначеного складу адміністративного правопорушення, виходячи із наступного:

свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що при огляді гужової підводи було виявлено мисливську рушницю без чохла, а тому гр.ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати до відділу прикордонної служби «Чорна», для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.191 КУпАП, на що останній спочатку відреагував «бурно», сказавши, що він буде залишатись на місці. Після невеликої співбесіди та розяснення, що у разі невиконання законної вимоги військовослужбовця ДПС на нього також буде складено протокол про злісну непокору, ОСОБА_1 погодився проїхати до ВПС, де на нього було складено два протоколи, як за ст.191 КУпАП та і за ст.185-10 КУпАП;

свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що коли він з ОСОБА_1 їхали з лісу, з роботи, то їх біля 15:00 години зупинили прикордонники, за що саме йому не було зрозуміло, оскільки на мисливську рушницю, яка знаходилась в підводі під сіном, ОСОБА_1 показав документи. До прибуття групи прикордонників із відділу, їм довелось чекати біля трьох годин на морозі і холоді, після чого його відпустили, а ОСОБА_1 залишили. За весь час очікування прибуття групи прикордонників із відділу, ні він ні ОСОБА_1 прикордонників, які їх затримали, не ображали і їм не опирались;

свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду повідомили, що про виявлення на підводі зброї, тобто мисливської рушниці, було повідомлено керівництво Відділу прикордонної служби. Коли очікували прибуття заступника начальника відділу, то особам декілька разів пропонували попити чаю, бо була зима. Після прибуття заступника начальника Відділу прикордонної служби, ОСОБА_1 спочатку відмовлявся проїхати до відділу для складання протоколу, вимагаючи прибуття поліції, але після розяснення, що він може бути притягнутий до відповідальності і за злісну непокору, він погодився і проїхав до Відділу;

в рапортах військовослужбовців Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.01.2017р., обставини події викладені аналогічним чином як і їх пояснення, в якості свідків, в судовому засіданні; /ар. 4-5 суд.пров. №3/506/24/17 /

згідно протоколу вилучення вогнепальної зброї і боєприпасів від 27.01.2017р., у гр.ОСОБА_1 вилучено вогнепальну зброю ТОЗ-34 кал.12. №УЯ-28455, без зазначення причини вилучення та факту неправомірної відмови власника зброї передати її для огляду військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, у звязку з порушенням правил її перевезення; /ар. 6 суд.пров. №3/506/24/17 /

із рапорту заступника начальника з персоналу Відділу прикордонної служби «Чорна» ОСОБА_6, без зазначення дати його складання, видно, що 27.01.2017р. о 16:20 від прикордонного наряду «ПС», у складі прапорщика ОСОБА_3 та соладата ОСОБА_4, надійшла інформація про виявлення громадянина України ОСОБА_1, який в гужовій підводі перевозив власну вогнепальну мисливську зброю без спеціального чохла. В результаті огляду місця порушення, який проводився при безвітряній, похмурій погоді, штучному освітленні та температурі повітря -3оС, у деревяній гужовій підводі, під настилом з сіна, виявлено мисливську рушницю ТОЗ-34 калібр 12, №УЯ 28455, без набоїв та спеціального чохла, однак в рапорті не вказано, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся видавати для огляду вказану зброю; /ар. 7 суд.пров.№3/506/24/17 /

дозвіл №696 від 04.10.2011р. на право зберігання, носіння мисливської гладкоствольної рушниці ТО-34 кал.12. №УЯ 28455 виданий ОСОБА_1 та дійсний до 04.10.2017р.; /ар. 9-12 суд.пров. №3/506/24/17 /

в рапортах військовослужбовців Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27.01.2017р. вказано, що ОСОБА_1 «27.01.2017р. близько 17год. 30хв. не виконав законну вимогу військовослужбовця ДПС України, а саме передати мисливську рушницю, прослідувати до відділу прикордонної служби для зясування обставин правопорушення та складання протоколу...», однак не зазначено причини невиконання вказаної вимоги та про її неодноразове повторювання. /ар. 8-9 суд.пров. №3/506/23/17 /

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.191 КУпАП і його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, окрім зазначених вище доказів, підтверджується також і протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №098342 від 27.01.2017р. /ар. 3 суд.пров. №3/506/24/17 /

Водночас, на переконання суду, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП немає, виходячи з того, що показань свідка ОСОБА_5, про передачу рушниці ОСОБА_1 лише після команди прикордонному наряду «До зброї.» є вкрай недостатніх, оскільки вони не підтвердженні іншими, дослідженими судом, доказами.

З урахуванням обставин справи, особи правопорушника, обставин які помякшують та обтяжують адміністративну відповідальність, зокрема щирого розкаяння та наявності на утриманні малолітньої дитини, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у виді штрафу, в мінімальному розмірі, без оплатного вилучення зброї.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 ч.1 п.п.1, 3 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу, в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 119 (ста девятнадцяти) гривень, оплата якого здійснюється на рахунок 0313, отримувач коштів УК у Окнянському районі Одеської області, код отримувача за ; код банку отримувача за МФО 828011, код платежу - 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00грн. в дохід держави, оплата якого здійснюється на рахунок 0313, отримувач коштів УК у Окнянському районі Одеської області, код отримувача за ; код банку отримувача за МФО 828011; код платежу - 22030101.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у даному разі 238грн.

Справу, в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП, провадженням закрити із-за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Криворучко П.В.