Справа № 362/5193/16-п Головуючий у І інстанції Кравченко Л.М.
Провадження № 33/780/374/17 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 138 12.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, ОСОБА_4 13.10.2016 року, близько 19.40 год., керуючи трактором «John Deer», д.н.з. НОМЕР_1, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, здійснив перешкоду автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який здійснював маневр обгону та допустив з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 допустив порушення п.п. 2.3б, 14.3 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, де просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду щодо нього є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного з'ясування обставин справи.

Так, на думку апелянта суд, без встановлення місця ДТП, без з'ясування дорожніх знаків та дорожньої розмітки на місці ДТП, визнав його винним у адміністративному правопорушенні. При цьому, суд не звернув увагу на те, що місце складання протоколу про адміністративне правопорушення та місце пригоди у схемі огляду місця ДТП зазначені не коректно. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення, як місце його складання та в схемі огляду місця ДТП місцем вчинення ДТП вказано «а.д. с. Саливінки - с. Лосятин». Однак судом не взято до уваги те, що такої автодороги юридично не існує.

Крім цього апелянт вказує, що судом не взято до уваги того, що законодавством не передбачено при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, складання поліцейськими такого документу як схема до протоколу місця ДТП. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в даному випадку мала бути складена схема місця ДТП, яка відповідає додатку 7 даної інструкції. Однак, складена поліцейськими схема, яка міститься в матеріалах адміністративної справи та схема затверджена додатком інструкції є абсолютно різними документами.

Тому, висновки суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтуються на неналежних та недостовірних доказах.

На думку апелянта вказане свідчить про не повне з'ясування усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Крім того, оскільки адміністративний матеріал відносно нього надійшов до суду 19.01.2017 року, а ДТП була вчинена 13.10.2016 року, тобто після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на думку апелянта у суду не було жодних законних підстав для початку провадження в даній справі.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, який у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_4, підтвердив її доводи та просив задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, який проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, дослідивши матеріали скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_4 суддею були дотримані вказані вимоги закону.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 13.10.2016 року, близько 19.40 год., керуючи трактором «John Deer», д.н.з. НОМЕР_1, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, здійснив перешкоду автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який здійснював маневр обгону та допустив з ним зіткнення, чим порушив п.п. 2.3б, 14.3 ПДР України.

Суддя першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_4 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та пошкодження транспортних засобів.

Зазначені висновки підтверджуються доказами, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП2 №296448 від 13.10.2016 року, схемі до протоколу огляду місця ДТП від 13.10.2016 року, письмових поясненнях, доданих до протоколу і поясненнях, наданих учасниками у судовому засіданні та наведених суддею в ухвалі суду.

При цьому, врахувавши, що на час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП минув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд встановивши факт закінчення строків накладення адміністративного стягнення, не мав права встановлювати винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ст.ст. 247, 280 КУпАП закриття провадження у справі, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення може мати місце лише тоді, коли у справі з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягується до відповідальності у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто чи немає підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.п.1-6 ст. 247 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказано назву автодороги на якій відбулася дорожньо-транспортна пригода приймається судом до уваги, однак вказане порушення не є підставою для скасування постанови суду, оскільки не спростовує самого факту порушень ОСОБА_4 п.п. 2.3 б, 14.3 ПДР України та обставинами вчинення ДТП.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого, крім іншого додається схема місця ДТП, яка має відповідати додатку 7 зазначеної інструкції.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що в них міститься схема до протоколу огляду місця ДТП від 13.10.2016 року (а.с. 2).

Оскільки відомості, зазначені в схемі до протоколу огляду місця ДТП від 13.10.2016 року відповідають фактичним обставинам ДТП, що підтверджується підписами обох учасників ДТП у даній схемі, посилання апелянта на те, що вона є неналежним доказом у справі не приймаються судом до уваги.

За таких обставин постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2017 року щодо ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цієї постанови суд не вбачає у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна