Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/724/17
Провадження № 3/499/303/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.12.2017 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в м. Одесі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, громадянина України, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 Одеси 8, кв. 162, м. Одеси за ч. 1ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №00624 від 10.09.2016 року, 10.09.2016 року о 01:10 год. в Одеській області Іванівського району на Київському шосе Е-95 на 400 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що дійсно 10.09.2017 року його зупинили працівники поліції, при перевірці документів, була встановлено, що у нього при собі не було водійського посвідчення. Працівники поліції сказали йому, що заберуть автомобіль на штрафмайнадчик, коли він почав заперечувати цьому та відмовився віддавати автомобіль, оскільки йому необхідно зранку везти дитину до лікарні, працівники поліції склали відносно нього адміністративний протокол, однак не розяснили його змісту та причину притягнення до адміністративної відповідальності, не пропонували йому пройти огляд на стан спяніння, разом з тим свідків про складенні протоколу не було, у звязку з чим просив викликати у судове засідання осіб, які зазначенні в протоколі як свідки.

Судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків, та двічі направлялися повістки за місцем проживання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак на адресу суду поверталися конверти з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Секретарю судового засідання вдало за можливе повідомити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце судового засідання, призначеного на 07 грудня 2017 року, шляхом направлення телефонограми, однак у судову засідання свідки не зявилися, заяв та клопотань до суду не надавали, про причини неявки не повідомили, що наводить суд на сумніви щодо їх присутності при складанні протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1

Згідно з п.1,2ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, даючи оцінку обставинам та фактам встановленим в судовому засіданні на підставі показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитаної в судовому засіданні вбачається, що відсутній склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.6 ІІ розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, суд не може взяти до уваги протокол серії БР №00624 від 10.09.2017 року та пояснення свідків, оскільки їх присутність при складанні протоколу не була підтверджена в судовому засіданні та категорично заперечується ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.5 ПДР, які передбачають, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, проте вину особи у судовому засіданні доведено не було, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.33,130,221,247,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя:ОСОБА_4