АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/253/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді Міненкової Н.О., за участю секретаря Лашакової Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року -

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнення судового збору у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2016 року близько 22:00 год. в районі перехрестя вул. Ак. Проскури та вул. Повздовжньої ОСОБА_2 керував автомобілем Mersedes Benz ML 350, д/н НОМЕР_1/НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці (агресивна, неадекватна) незв'язна мова та хитка хода, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, та провадження у справі про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, закрити, посилаючись на те, що досліджені судом першої інстанції докази є неналежними та недопустими.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови його представник отримав лише 27.01.2017 року.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст.268 КУпАП, поновляє ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які збільшують час реакції, знижуючи увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п.9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частинами 4, 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, суддя, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 407470 від 08.11.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; рапортами працівника поліції Фоменко А.О., ОСОБА_10

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи стосовно відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені судом першої та апеляційної інстанції інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Особа в стані алкогольного сп'яніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_2 адвоката - Савченка Т.М. щодо зазначення в резолютивній частині постанови суду «призначити покарання», як підстава скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суд, зазначає, з огляду на загальну теорію права Адміністративне покарання є встановленої державою мірою відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення і застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Таким чином зазначення в резолютивній частині постанови суду «призначити покарання» не є підставою для її скасування.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, та тяжкість ймовірних наслідків.

Пояснення захисника, який не спростовував та не заперечував перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на оскарження, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року про визнання ОСОБА_2, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору - змінити виключивши з резолютивної частини «призначити покарання», змінивши на «адміністративне стягнення».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова