справа № 399/137/17
провадження № 3/399/26/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шуліка Олександра Олександрівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2, працюючого керівник філії «Онуфріївського кінного заводу № 175», проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.41 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинив адміністративне правопорушення порушення вимог законодавства про працю, а саме: під час перевірки виявлено порушення вимог ч.1 ст. 115 КЗпПУ. Заробітна плата на підприємстві виплачувалась з порушенням строків, передбачених ч.1 ст. 115 КЗпПУ, а саме рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата. Так, ОСОБА_2 заробітна плата за листопад 2016 року у сумі 2288,83 грн. виплачена 27.12.2016 року, згідно платіжного доручення № 361 від 27.12.2016 року та відомості про розподіл коштів на картрахунки працівників від 27.12.2016 року; заробітна плата за грудень 2016 року у сумі 4910,75 грн. виплачена одноразово 20.01.2017 року, згідно платіжного доручення № 9 від 20.01.2017 року та відомості розподілу коштів картрахунки працівників від 20.01.2017 року. Станом на 02.02.2017 року йому не виплачена заробітна плата за першу домовину січня 2017 року.

Встановлено порушення вимог ч.4 ст. 115 КЗпПУ щодо строків виплати заробітної плати за період відпустки. Ч.4 ст. 115 КЗпПУ передбачено, що заробітна плата за період щорічної відпустки повинна виплачуватись не пізніше ніж за три дні до її початку. Так, згідно наказу № 1 від 23.01.2017 року ОСОБА_3 надана основна щорічна відпустка тривалістю 24 календарних дні з 01.02.2017 року за період роботи з 06.01.2016 року по 05.01.2017 року. За період відпустки йому нараховано заробітної плати 4058,40 грн.. Кошти належні йому за період відпустки станом на 02.02.2017 року не виплачені, що не відповідає вимогам ч.4 ст. 115 КЗпПУ щодо строків виплати заробітної плати за період відпустки.

Виявлено порушення вимог ст.. 116 КЗпПУ України щодо обовязку власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, провадити в день звільнення. Так, із звільненням 20.01.2017 року, відповідно до наказу № 6 від 20.01.2017 року, працівником ОСОБА_4 остаточний розрахунок у сумі до видачі на руки 3961,47 грн. станом на 02.02.2017 року не проведений, що свідчить про порушення вимог ст.. 116 КЗпПУ щодо строків розрахунку при звільненні.

Під час перевірки встановлено недотримання вимог ч.1 ст. 117 КЗпПУ, якою передбачено, що у разі невиплати в день звільнення всіх коштів, працівнику виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, ОСОБА_4 звільнений із посади коняра 20.01.2017 року згідно наказу від 20.01.2017 року № 6. Належні йому при звільненні кошти станом на 02.02.2017 року не виплачені, в порушення вимог ч.1 ст. 117 КЗпПУ працівнику не нарахований і відповідно не виплачений середній заробіток за час затримки у виплаті належних при звільненні коштів за період з 20.01.2017 року по дату проведення перевірки (02.02.2017). отже, порушення є триваючим.

Під час перевірки встановлено порушення вимог п.3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці». За період з 26.10.2016 року по 31.01.2017 року були використані з розрахункових рахунків кошти у сумі 1285,64 грн.. При цьому з них: фактично використано на оплату праці 536,8 тис. грн. 42 %, сплачено обовязкових платежів і податків на суму 407,7 тис. грн. 32 %, проведено розрахунків з постачальниками та кредиторами на суму 341,14 тис. грн.. 26 %.

Станом на 01.01.2017 року у Філії існувала заборгованість із виплати заробітної плати у сумі 141,0 тис. грн.. перед 37 працівниками. Яка складалась із заборгованої заробітної плати за листопад 2016 року, а також була невиплачена заробітна плата про грудень 2016 року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги трудового законодавства, а саме, ч.1 ст. 115 КЗпПУ щодо строків виплати заробітної плати, ч.4 ст. 115 КЗпПУ щодо строків виплати заробітної плати, ч.4 ст. 115 КЗпПУ щодо строків виплати заробітної плати за період відпустки, ст.. 116 КЗпПУ щодо строків розрахунку при звільненні працівника, ч.1 ст. 117 КЗпПУ щодо нарахування середнього заробітку за весь час затримки розрахунку із звільненням працівником по день фактичного розрахунку, п.3 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці» щодо після виконання зобовязань з оплати праці.

В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1 визнав в повному обсязі.

Також, вина ОСОБА_1 доведена письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом № 11-22-042/0044 від 02.02.2017 року відносно ОСОБА_1; актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 11-22-042/0081; копією наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду керівника від 25.10.2016 року; копією положення про філію «Онуфріївського кінного заводу № 175»; копією відомості про нарахування заробітної плати за листопад 2016 року; копією платіжного доручення № 361 від 27.12.2016 року; копією відомості нарахування коштів № 63; копією відомості про нарахування заробітної плати за грудень 2016 року; копією платіжного доручення № 9 від 20.01.2017 року; копією відомостей нарахування коштів № 2; копією відомості про нарахування заробітної плати за січень 2017 року; копією наказу № 1 про надання основної щорічної відпустки; копією розрахунку відпускних за лютий 2017 року; копією наказу № 6 про звільнення ОСОБА_4 від 20.01.2017 року; копією розрахунку розрахункових за січень 2017 року.

В звязку з вищевикладеним, суд, вивчивши матеріали і обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу ОСОБА_1, який раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, працює, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави.

Статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Законом України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 грн. 00 коп.

Керуючись ч.1 ст.41, ст. 40-1, ст.ст.283, 284 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.41 КпАП України, застосувавши адміністративне стягнення у в розмірі 510 грн. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в прибуток держави в сумі 320 грн. 00 коп.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі 1020 грн..

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через місцевий суд.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: О.О. Шуліка