Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/2439/2017
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Лєвєнтова О.В. та іншого учасника ДТП ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою, з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Як встановлено постановою судді, 06.03.2017 в м. Києві по бул. Лесі Українки, 20/22, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Шкода, державний номер НОМЕР_1, при перестроюванні ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю Тойота, державний номер НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися та зіткнувся з автомобілем Тойота, внаслідок чого автотранспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження щодо нього, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не в повному обсязі з'ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам та документам, формально підійшов до дослідження обставин справи без всебічного та повного з'ясування суті правопорушення, що потягло за собою винесення неправомірного рішення.

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 березня 2017 року.

Посилаючись на свої пояснення, які були надані працівникам патрульної поліції, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що він рухався по бульвару Лесі Українки в крайній правій полосі і приготувався до повороту на провулок Є.Коновальця. В цей час автомобіль Тойота несподіванно почав перестроюватися праворуч на смугу його руху, в результаті чого автомобіль Тойота вдарив в переднє ліве крило, пошкодивши передні і задні двері, заднє крило і бампер. Він, ОСОБА_2, жодним чином не здійснював перестроювання у смугу для руху, по якій рухався автомобіль «Toyota», державний номер НОМЕР_2, що підтверджується фото з місця дорожньо-транспортної пригоди після зіткнення, де чітко видно що він знаходився у своїй смузі для руху.

Крім того, як вказує апелянт, на його смузі для руху дійсно був припаркований транспортний засіб «SkodaOctavia», державний номер НОМЕР_3, однак враховуючи ширину смуги для руху, по якій він рухався, яка згідно схеми місця ДТП складала 4,2 м, а також ширину обох автомобілів, яка складала 3,525 м, вказаний транспортний засіб не перешкоджав йому продовжувати рух по своїй правій смузі, без виїзду та перестроювання на ліву смугу, оскільки між припаркованим та його автомобілями залишався достатній інтервал, навіть з урахуванням того, що автомобіль «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_3 був припаркований на якійсь відстані від краю проїжджої частини.

На думку апелянта, суддею першої інстанції не було взято до уваги той факт, що пояснення водія автомобіля Тойота ОСОБА_4 стосовно того, що він, ОСОБА_2, хотів здійснити обгін з правого боку і виїхав на ліву полосу внаслідок чого відбулось зіткнення в другому ряді, спростовуються фото з місця ДТП, на яких відображене розташування транспортних засобів після зіткнення та схемою з місця ДТП.

Окрім того, апелянт посилається на наявні в матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_7, який був присутнім на момент дорожньо-транспортної пригоди і бачив момент зіткнення та пояснив, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Skoda», державний номер НОМЕР_1 рухався в правому ряду з метою подальшого повороту на вул. Коновальця, і раптово з лівої смуги для руху автомобіль «Toyota», державний номер НОМЕР_2 почав перестроюватись в смугу для руху автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1, внаслідок чого відбувся удар в бік автомобіля «Skoda», подряпавши весь бік автомобіля.

Крім цього, апелянт звертає увагу на те, що аналізуючи механічні пошкодження обох автомобілів можна дійти висновку стосовно механізму контактування автомобілів, а саме: виходячи з вказаних пошкоджень та механізму контактування автомобілів, зрозумілим є те, що автомобіль «Toyota», державний номер НОМЕР_2 знаходився під кутом, тобто здійснював маневрування та перестроювання в праву смугу для руху, інакше, у нього також були б пошкоджені інші деталі по всій довжині кузову ніж бампер та переднє крило, у зв'язку з чим, а також враховуючи вище викладене, в апеляційній скарзі робиться висновок про те, що у діях водія автомобіля «Toyota», державний номер НОМЕР_2 вбачається порушення п. 10.3 ПДР, які знаходились в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась 06 березня 2017 року.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення скарги; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, матеріали справи містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду як щодо встановлених обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і його вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, враховуючи дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 06 березня 2017 року, складеному щодо ОСОБА_2, на схемі місця ДТП, письмових поясненнях обох учасників дорожньо-транспортної пригоди та приєднаних до матеріалів справи фотознімків з місця ДТП, суддя, яка розглядала цю справу, дійшла обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Посилання скаржника на те, що у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 06 березня 2017 року на бульварі Лесі Українки, 20/22 в м. Києві, винен інший її учасник, а саме водій автомобіля Тойота державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4, не може бути визнане беззаперечною підставою для скасування постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2, навіть з урахуванням долученої до матеріалів справи, під час апеляційного розгляду, копії постанови судді цього ж суду від 23 травня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_4 також визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки цим рішенням, так само як і доводами апеляційної скарги, не спростовується наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції виходить з того, що пояснення водія автомобіля Тойота ОСОБА_4 щодо обставин та механізму ДТП є більш логічними та такими, що узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема об'єктивними даними, які відображені на схемі місця ДПТ та фотознімках з місця пригоди, оскільки керований нею автомобіль навіть після зіткнення залишився в тій смузі, по якій він рухався до пригоди та розташований прямо, а не під кутом, як зазначає у своїй скарзі ОСОБА_2

Якби ОСОБА_4, як стверджує ОСОБА_2, несподівано почала міняти напрямок свого руху та перестроюватися на полосу руху, по якій рухався автомобіль Шкода під керуванням ОСОБА_2, то характер та розташування пошкоджень на обох транспортних засобах був би зовсім іншим.

Разом з тим, розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги після ДТП, місце осипу, відображене на схемі ДТП та характер і місце розташування пошкоджень, як на автомобілі Тойота, так і на автомобілі Шкода, дозволяє стверджувати про те, що зіткнення відбулось на полосі руху автомобіля Тойота, а тому саме дії ОСОБА_2, пов'язані зі зміною напрямку руху призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді пошкодження обох транспортних засобів.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, в тому числі посилань на пояснення свідка ОСОБА_7, то вони не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування постанови судді та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2, оскільки внаслідок їх суб'єктивного характеру, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, яке ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи та відповідає вимогам норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шапутько С.В.