ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5787/16-п
Провадження № 3/210/64/17
П О С Т А Н О В А

17 березня 2017 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області Державної інспекції України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, директор ПП «Восход», адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Головним державним інспектором праці в ході перевірки 19 грудня 2016 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Цимлянське, буд. 5-В, встановлено, що ОСОБА_3 будучи посадовою особою, яка відповідає за зайнятість та працевлаштування інвалідів, допустив порушення вимог ч.2 ст. 188-1 КУпАП, а саме: перевіркою звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів форми №10-1Н за 2014 рік встановлено, що норматив інвалідів-штатних працівників складає 3 особи, а працівники на підприємстві, яким встановлена інвалідність - відсутні. В звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік встановлено, що норматив інвалідів-штатних працівників складає 3 особи, а середньооблікова кількість працівників закладу, яким встановлена інвалідність - 1 особа. Таким чином, має місце недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2014-2015рр., що є порушенням вимог ч.І ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів».

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності Інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадський організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця .

Таким чином, в ході перевірки виявлені порушення ч. 1 ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», які вчинено директором ПП «Восход» - ОСОБА_3, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення повідомлений, надав до суду клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, зазначив, що у ПП «ВОСХОД» норматив місць для працевлаштування інвалідів складає 3 робочих місця,

одне з яких займає інвалід, який працює на підприємстві, два інших - вільні. Підприємство щороку сплачує відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організацій у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і зайняте інвалідом. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаюється, умислу на вчинення виявленого адміністративного проступку та наміру порушення охоронюваних законом трудових прав інвалідів, не мав. Порушення з боку ПП «ВОСХОД» вимог ч. І ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» є незначним, нараховані адміністративно-господарські санкції підприємством сплачено в повному обсязі, та фактично будь-якої істотної шкоди інтересам держави і суспільства виявленим порушенням спричинено не було.

Частиною 2 статті 188-1 КУпАП передбачено адміністративне стягнення за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Згідно звіту про наявність вільних робочих місць, на яких може використовуватися праця інвалідів за 2014 рік встановлено, що норматив інвалідів-штатних працівників складає 3 особи, а працівники на підприємстві, яким встановлена інвалідність - відсутні. В звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік встановлено, що норматив інвалідів-штатних працівників складає 3 особи, а середньооблікова кількість працівників закладу, яким встановлена інвалідність - 1 особа /а.с.5,6/.

Вказане є порушенням вимог ч.1 ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Підприємством за порушення нормативів інвалідів-штатних працівників сплачено штраф , що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до заперечень.

Крім того, згідно з вимогами ч.10 ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Отже, ПП «Восход» розраховано нормативи робочих місць для працевлаштування інвалідів, однак не надано доказів повідомлення компетентних органи про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, щодо розміщення оголошення в ЗМІ, як передбачено чинним законодавством.

Таким чином, суд вбачає в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують її відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність судом не встановлено.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує обставини вчиненого правопорушення, що ОСОБА_3 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав вину у вчиненні правопорушення, тому вважаю за можливе призначити покарання у вигляді мінімального штрафу, встановленого санкцією даної статті.

На підставі ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст.ст. 188-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-1 ч.2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 170 (сто сімдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державної судової адміністрації України ( отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві: код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар