Справа № 461/6314/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/1294/17 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять пять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 320 грн. (Судовий збір перерахувати на ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача 820019, Рахунок отримувача 0001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно постанови, 10.06.2017 року о 19:30 год. ОСОБА_1 в парковій зоні на вул. Чайковського, 39 у м. Львові зберігав при собі пакет, в якому знаходився згорток фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження була ухвалена 24.08.2017 р., а граничний термін для накладення адміністративного стягнення відтак сплив 25.09.2017 р. При цьому постанова суду першої інстанції, як у ній зазначено, набула законної сили лише 29.09.2017, через чотири дні після спливу строків для накладення такого стягнення. Таким чином, навіть якщо розглядати саму постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою та припустити, що станом на 18.09.2017 р. були матеріальні й процесуальні підстави для його ухвалення, воно не могло набути чинності 29.09.2017 у звязку з тим, що строк накладення адміністративного стягнення сплив на 4 дні раніше. Ці обставини в сукупності дають підставу Апеляційному суду визнати рішення суду першої інстанції обґрунтованим, але нечинним і закрити провадження у справі.

Звертає увагу, що помилка суду першої інстанції, котра мала наслідком неправильне рішення цієї справи, полягає у тому, що преюдиційне значення мають не постанови слідчого, а лише рішення судів, в яких брали участь сторони в яких щодо цих сторін встановлені певні обставини, а суд надав преюдиційного значення постанові слідчого. Надавши статус неоспорюваної преюдиційної обставини фактам, встановленим у постанові слідчого про закриття кримінальної справи, суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 можливості довести свою невинність у вчиненні цього адміністративного правопорушення а саме ту обставину, що предмет правопорушення - наркотичний засіб у невеликому розмірі - було вилучено в ході обшуку, проведеного не тільки без правової підстави, але й не зафіксованого у належному процесуальному документі.

Вказує, що суд не звернув уваги на очевидні суперечності у процесуальних документах, наданих органами Національної поліції: в протоколі огляду місця події, постанові про закриття кримінальної справи й постанові про виділення матеріалів з кримінального провадження та направлення для складання протоколу про адміністративне правопорушення міститься вказівка, що заборонені речовини виявлено «у лівій кишені штанів» під час начебто «перевірки документів». Те, що в цих документах названо «перевіркою документів», в дійсності становило собою обшук без правової підстави, а виявлені в такому разі докази згідно ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України не є допустимими й не можуть братись до уваги при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

Підкреслює, що суд першої інстанції не надав жодного значення й знівелював показання самого ОСОБА_1, а також свідка у справі ОСОБА_2, котрі засвідчили, що заборонена речовина була виявлена не під час перевірки документів, а під час проведення обшуку без правової підстави й без пояснення причин його проведення за ст. 208 КПК.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, оскільки копію оскаржуваної постанови захисником особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, отримано 28.09.2017 р., апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався не в повній мірі.

Ч. 1 ст. 44 КУпАП передбачено відповідальність за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Як встановлено апеляційним судом, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АА 597868 від 08.09.2017 р., 10.06.2017 року о 19:30 год. ОСОБА_1 в парковій зоні на вул. Чайковського, 39 у м. Львові зберігав при собі пакет, в якому знаходився згорток фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору.

При цьому в оскаржуваній постанові, фабула правопорушення викладена аналогічно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, проте відповідальність за ч.1 ст. 44 КУпАП настає лише за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, однак в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що саме зберігав ОСОБА_1

Мотивуючи своє рішення суддею в постанові зазначено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, а саме: незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту в невеликих розмірах, що не відповідає висновку експерта №3/587 від 15.08.2017 р.

З огляду на те, що у матеріалах справи містяться суперечності, про які зазначено вище, вважаю, що по справі неможливо прийняти остаточне рішення, а тому її слід направити для усунення виявлених недоліків в Галицький ВП ГУНП у Львівській області.

Після повернення справи, Галицькому ВП ГУНП у Львівській області необхідно усунути зазначені вище розбіжності та повторно направити справу на розгляд до суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року скасувати.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 повернути Галицькому ВП ГУНП у Львівській області для усунення виявлених недоліків.

Постанова с остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.