Провадження № 3/263/156/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Гущиній О.О., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює лікарем у Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

23 грудня 2016 року ОСОБА_2 приблизно о 16:55 годині біля будинку 102 по проспекту Миру в Центральному районі міста Маріуполя Донецької області керував автомобілем «KIA Optima», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, що згідно з п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п. 6 вищезазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного спяніння, за результатами чого був визначений стан сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Правопорушник ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 23 грудня 2016 року у кінці робочого дня приблизно о 15:00 годині він поїхав додому. Поставив автомобіль на стоянку. Пішов додому, в квартирі випив 100 гр. коньяку, а потім пішов за цигарками. Придбавши сигарети та дві пляшки слабоалкогольного напою, він сів у машину, оскільки йому зателефонували на мобільний, а неподалік на стоянці стояла його машина, в якій він вирішив поговорити по телефону. Машину він не заводив, просто сидів у ній, розмовляв по телефону та пив куплений напій. Коли вийшов з автомобіля, до нього підійшли люди у військовій формі та попросили предявити документи. Почувши запах алкоголю від ОСОБА_2, вони викликали поліцію. Працівники поліції на місці за допомогою алкотестеру Драгер виявили стан спяніння, після чого склали протокол. Зазначив, що автомобілем не керував у стані алкогольного спяніння, а лише перепаковував його у краще місце, відїжджав від дерева.

Свідок ОСОБА_4, яка є дружиною ОСОБА_2, у судовому засіданні пояснила, що у пятницю 23 грудня 2016 року вони з чоловіком по телефону розмовляли, та вона чула, що він був тверезий. Коли приїхала додому, чоловіка вдома не було, проте вона бачила, що він вже заходив додому. Свою машину він залишає у дворі. Вдома стояла відкрита пляшка коньяку. Коли вона зателефонувала чоловікові, він повідомив, що знаходиться у дворі. Вийшовши у двір, ОСОБА_4 побачила чоловіка з військовими. Вона разом з чоловіком намагалась пояснити військовим, що чоловік нікуди не збирався їхати після вживання спиртних напоїв. Просила не позбавляти права керування транспортними засобами чоловіка, оскільки машина їм потрібна у звязку з роботою.

Свідок ОСОБА_5 працівник Управління патрульної поліції в м. Маріуполі у судовому засіданні пояснив, що 23 грудня 2016 року надійшло повідомлення по лінії 102, що військовослужбовці, що здійснювали патруль в районі магазина «1000 дрібниць», виявили, як у двір заїхав автомобіль та з нього вийшов водій з ознаками алкогольного спяніння. Він разом з іншими співробітниками виїхали на виклик, куди прибули через 10 хвилин, провели на місці процедуру огляду та склали протокол. Свідками огляду були не військовослужбовці, а цивільні особи. Коли вони прибули на місце виклику, поряд з машиною були військовослужбовці, правопорушник вийшов з автомобіля. Вони виконали процедуру оформлення документів відповідно до діючого законодавства. Попросили предявити документи, провели огляд за допомогою Драгеру, який показав наявність спяніння. Після цього склали протокол.

Свідок ОСОБА_6, який є військовослужбовцем, у судовому засіданні пояснив, що знаходячись на маршруті патрулювання у дворі будинку біля магазину «1000 дрібниць» вони перевіряли трьох чоловік. Біля них проїхав автомобіль КІА, який довго їздив у дворі, та почав паркуватися. Паркувався незвичайно, упирався у стіну. Вони втрьох із військовослужбовцями та старший над ними поліцейський підійшли до машини. Із неї вийшов водій, в якого була невпевнена хода, заплутана мова та відчувався запах алкоголю. Вони попросили надати документи та викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_7, який також є військовослужбовцем, у судовому засіданні пояснив, що в грудні 2016 року, точну дату не памятає, він та ще двоє військовослужбовців та поліцейський були у патрулі. Коли вони перевіряли двох громадян, поряд з ними проїхав білий автомобіль. Фари були ввімкнені. Машина дивно паркувалась, майже стукалась об стіну. Вони підійшли до водія автомобіля. Поліцейський попросив предявити документи. Під час розмови з водієм почули запах алкоголю, тому викликали патрульних поліцейських, які прибули через 10 хвилин.

Дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, у тому числі на предмет їх належності та допустимості, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3 АП1 № 901178 від 23.12.2016 року щодо керування ОСОБА_2 всупереч нормам п. 2.9 (а) ПДР України транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння; акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер» ARHF-0070 тест № 210 (результат тесту на стан спяніння позитивний 1,70‰); письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9; рапорта від 23.12.2016 року; відеозапис, наданий інспектором поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 стверджували те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а просто сидів у ньому. Просили не позбавляти водійських прав, а обмежитись зауваженням. На відеозапису зафіксовано, що автомобіль ОСОБА_2 був припаркований у стіну цегляної споруди, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження. Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, а просто сидів у ньому, суперечать наведеним вище доказам, оскільки він самостійно зауважив, що перепарковував автомобіль, тобто керував ним. Підстав для сумніву у зібраних доказах суд не вбачає.

Таким чином судом встановлено, що подія адміністративного правопорушення мала місце, провина порушника ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння у встановленому законом порядку доведена, при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необєктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Зазначені в Протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_2 порушив п. 2.9А Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Разом з цим, відповідно до п. 7 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 ОСОБА_3, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому порушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив правопорушення 23 грудня 2016 року.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 сплинув, суддя не може притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3, а отже провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 130 ч. 1, 252, 284 ОСОБА_3, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_2 закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя О.М. Томілін