П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова Марина Анатоліївна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою м. Запоріжжя, вул. Залізна, 21, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2017 року серії БР № 269937, в якому поліцейським роти 3 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжі, капралом поліції ОСОБА_2 зазначено, що 18.02.2017 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 1102 номерний знак «р 8529 ЗП» в м. Запоріжжя, на перехресті вул. Перша Ливарна та проспекту Соборному з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинення ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Транспортний засіб не евакуйовано оскільки його місцезнаходження не порушує ПДР.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 18.02.2017 року приблизно об 22-00 на перехресті проспекту Соборного та вулиці Першої Ливарної в м. Запоріжжя автомобіль ЗАЗ 1102 номерний знак «р 8529 ЗП» під його керуванням внаслідок технічної несправності зупинився. Своїми зусиллями ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб з проїзної частини прибрав та на протязі, приблизно 40 хвилин, ремонтував. Побачивши автомобіль поліції, ОСОБА_1 звернувся до поліцейських за допомогою, щодо наявності інструментів. Поліцейські після відмови на його звернення, зажадали від ОСОБА_1 проходження медичного огляду, від якого останній відмовився, посилаючись на те, що він фактично не керує транспортним засобом, а лише лагодить його.

Також ОСОБА_1 при розгляді справи зазначав, що у час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, він транспортним засобом не керував, за кермом автомобіля ЗАЗ 1102 д/н «р 8529 ЗП» не знаходився, займався його ремонтом; не був зупинений чи затриманий співробітниками поліції під час руху автомобіля і фактично не є водієм транспортного засобу. Просив провадження у справі закрити на п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши відеозапис події, письмові докази з урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла з огляду на наступне:

Стаття 130 ч.1 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобовязаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного спяніння ,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до зазначеної Інструкції(п. 3)поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі проведення огляду у закладі охорони здоровя,який проводиться на підставі відповідного направлення(п.8 Інструкції),з моменту виявлення підстав для проведення огляду і до доставки до закладу охорони здоровя повинно пройти не більше двох годин, зі спливом цього часу в особи виникає підстава для непроходження огляду в закладі охорони здоровя, у звязку з тим, що такий огляд не буде законним.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення 18.02.2017 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 1102 номерний знак «р 8529 ЗП» в м. Запоріжжя, на перехресті вул. Перша Ливарна та проспекту Соборному з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинення ТЗ, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Транспортний засіб не евакуйовано оскільки його місцезнаходження не порушує ПДР.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення БР № 269937 судом встановлено, що вказаний протокол в графі «суть адміністративного правопорушення» не містить відомостей, щодо відмови ОСОБА_3 у проходженні медичного огляду.

Слід зазначити, що проведення огляду на стан спяніння працівником поліції є факультативною стадією такого огляду і відмова від нього не є адміністративним правопорушенням(п.6 Інструкції) обовязковим є проведення огляду саме у закладах охорони здоровя і відмова від нього становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП.

Таке положення Закону забезпечує право громадянина, якщо він вважатиме результати перевірки, проведеної співробітником поліції, невірними, одразу бути направленим до закладу охорони здоровя на медичний огляд.

Водночас фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, викладені у протоколі серії БР № 269937 щодо ОСОБА_1 , достатніми допустимими та належними доказами при розгляді справи в суді свого підтвердження не знайшли, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «ОСОБА_4 проти Австрії» та інші),отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

До протоколу про адміністративне правопорушення БР № 269937 додані пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 які були опитані поліцейським ОСОБА_2 як свідки вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 18.02.2017 року о 23:30 годині в їх присутності громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест» та у закладі охорони здоровя КУ «ЗОНД» ЗОР. Зацікавленість вказаних осіб у результатах розгляду справи не встановлена, тому приймається судом як доказ.

За змістом вказаних пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були лише свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та не були присутні під час зупинки транспортного засобу ЗАЗ 1102 номерний знак «р 8529 ЗП» і не можуть підтвердити факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1

В судовому засіданні було досліджено відеозапис вказаної події, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Даний відеозапис узгоджується з поясненнями свідків та письмовими поясненнями особи, що притягається до відповідальності, проте не містить інформації і доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На дослідженому відеозаписі лише зафіксовано процес складання адміністративного протоколу та пояснення самого ОСОБА_1

До матеріалів адміністративного правопорушення додано рапорт співробітника поліції ОСОБА_2, який частково суперечить складеному протоколу про адміністративне правопорушення, а також наданому відеозапису тому викликає сумніви, щодо його достовірності та не приймаються суддею як доказ при винесенні постанови.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Суб'єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Так досліджені в судовому засіданні матеріали в сукупності не містять переконливих доказів та достовірно не підтверджують факт того, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, фактів зупинення чи затримання 18.02.2017 року співробітниками поліції під час руху автомобіля ЗАЗ 1102 д/н «р 8529 ЗП» під керування ОСОБА_1

Вказані обставини переконують суд у тому, що 18.02.2017 року ОСОБА_1 о 23:30 не керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, а відтак не є субєктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України і не мав обовязку на вимогу співробітників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного спяніння ,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявність в діях громадянина ОСОБА_1 порушень п.2.5 ПДР належними допустимими достатніми доказами не встановлено, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1,247 ч.1 п.1 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів після її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Голубкова М.А.