АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5743/16-п Номер провадження 33/786/71/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., з участю секретаря судових засідань Бондар М.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його адвоката Ромася С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 9 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Полтавської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, водій АТГ ГУНП в Полтавській області, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_3. визнаний винуватим у тому, що він 4.10.2016 о 7 год. 00 хв. по автомобільній дорозі Северодонецьк -Новоайдар с. Смоляниново Луганська обл., керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота від проходження медичного огляду та за допомогою алкотестеру «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на те, що він 4.10.2016 о 7 год. 00 хв. по автомобільній дорозі Северодонецьк-Новоайдар с. Смоляниново Луганська обл. не керував автомобілем НОМЕР_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому апелянт посилається на те, що суддя, приймаючи оскаржуване ним судове рішення порушив його права передбачені, ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянув у його відсутність.

Крім того апелянт зазначає, що 4.10.2016 орієнтовно через годину після зупинки працівниками поліції він ОСОБА_3 пройшов медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння у медико-санітарній частині ДП «Ізюмський приладобудівний завод» і за результатами цього огляду у стані алкогольного сп'яніння він не перебував про що свідчить протокол №12.

Окрім цього, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 9 грудня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що пропустив строк на апеляційне оскарження через не повідомлення його про день та час судового засідання не був присутній у судовому засіданні і копію постанови судді Київського районного суду м. Полтава від 9 грудня 2016 року щодо нього - ОСОБА_3 отримав 30.12.2016.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його адвоката Ромася С.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, свідків,дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з апеляційної скарги, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 був розглянутий у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про рішення судді останній дізнався лише 30.12.2016, в чому особисто розписався на обкладинці адміністративної справи, 31.12.2016 звернувся з апеляційною скаргою на вказану вище постанову. Відомості про те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього в матеріалах справи відсутні. Таким чином, строк на апеляційне оскарження в даній справі не пропущено.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Дані вимоги суддя першої інстанції виконав в повній мірі.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 904259 від 4.10.2016 відповідно до яких - 4.10.2016 о 7 год. 00 хв. ОСОБА_3 по автомобільній дорозі Северодонецьк-Новоайдар с. Смоляниново Луганська обл., керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від усіх форм та методів обстеження, в тому числі за допомогою алкотестеру «Драгер», на місці зупинки на предмет вживання алкогольних напоїв відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

Відповідно до цього ж протоколу встановлено, що ОСОБА_3 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 28.03.2014,копія якого додана до матеріалів справи (а.с.1,5).

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 молодший інспектор роти ДПС підпорядкованої ГУ НП підтвердив дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 904259 від 4.10.2016 та пояснив, що 4.10.2016 о 7 год. 00 хв. по автомобільній дорозі Северодонецьк-Новоайдар с. Смоляниново Луганська обл., ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, у тому числі за допомогою алкотестеру «Драгер», чим порушив п.2.5 ПДР. Причиною зупинки автомобіля яким керував ОСОБА_3 було те, що він з іншими працівниками поліції, зупиняють всі транспортні засоби з державними номерними знаками не Луганської області. В даному автомобілі був пасажир, якому передали управління, бо в нього не було ознак сп`яніння.

Також свідок ОСОБА_5 підтвердив, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 904259 від 4.10.2016, який був підписаний ним не у тій графі через помилкове підписання ОСОБА_3 у графі, що стосується посадової особи, яка склала протокол та перевірений і підписаний т.в.о. командира взводу ОСОБА_6.

Отже, доводи захисника ОСОБА_3 про недійсність протоколу через те, що він не підписаний особою яка його складала є необґрунтованими.

Відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 904259 від 4.10.2016 також підтверджується, що ОСОБА_3 на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.8).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили у своїх письмових поясненнях , що 4 жовтня 2016 року вони працівниками поліції були запрошені як свідки і у їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду та за допомогою алкотестеру на стан алкогольного сп'яніння (а.с.3,4).

Сам ОСОБА_3 у своїх поясненнях наданих до протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував того, що він по автомобільній дорозі Северодонецьк-Новоайдар с. Смоляниново Луганська обл., керував автомобілем НОМЕР_1 і був зупинений працівниками правоохоронних органів і на їх пропозицію пройти медичний огляд або за допомогою алкотестеру «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння він відмовився у присутності двох свідків, претензій до працівників поліції не має (а.с.2).

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння у медико-санітарній частині ДП «Ізюмський приладобудівний завод» №12 від 4.10.2016 долучений ОСОБА_3 до апеляційної скарги не спростовує його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за яке судом першої інстанції його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки його дії правильно кваліфіковані за статтею 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив показання ОСОБА_3 проте, що останній не керував автомобілем ЗІЛ, а транспортний засіб стояв.

Дані показання суд відкидає, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_3 тривалий час разом працювали, їхні показання не узгоджуються з іншими наведеними вище доказами, які взаємоузгоджені між собою.

Доводи апелянта щодо порушення його прав, як особи, як притягається до адміністративної відповідальності є слушними, але ОСОБА_3 була надана можливість скористатися своїми правами, передбаченими у статті 268 КУпАП при апеляційному розгляді справи.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено відповідно до загальних правил, визначених ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 9 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун