АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 22 травня 2017 року, приблизно о 01 год. 25 хв., у м. Києві по Броварському проспекту, 46, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння, в установленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 подав клопотанняпро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обгрунтування поважності причин на поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначає, що копію постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року його захисником було отримано 29 вересня 2017 року, а апеляційна скарга подана 03.10.2017 року

.

Справа № 33/796/2683/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Курило А.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді була прийнята за відсутності повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, через що, на його думку, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Як вказує ОСОБА_2, суддя у постанові послався на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в його копії в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_2 власноруч написав, що зобов'язується не керувати транспортним засобом, від проходження медичного огляіду відмовився та визнав провину. Однак, залишив поза увагою клопотання захисника ОСОБА_4 згідно якого ОСОБА_2 не підписував жодних матеріалів справи та провину не визнав.

Зазначає, що в ході судового розгляду ним було подано клопотання про виклик для допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, та направлення матеріалів справи до Управління патрульної поліції у м. Києві для усунення недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції не було здійснено належної кваліфікації інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, а саме не було визначено частину статті, за якою його притягують до відповідальності. Зазначене підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення, з якої вбачається відсутність зазначеної частини статті 130 КУпАП. Проте оригінал протоколу вже містить посилання на частину статті 130 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про направлення матеріалів справи до УПП для належного оформлення, суддя без з'ясування всіх обставин зазначив, що вважає таку позицію способом уникнути від адміністративної відповідальності, а клопотання в частині допиту свідків було проігноровано.

Також, ОСОБА_2 вважає, що, оскільки працівниками патрульної поліції не було проведено належної кваліфікації правопорушення, ними було вчинено порушення п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, п. 7 якої передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Таким чином, зазначає, що працівниками поліції вносилися дописки вже після підписання протоколу.

Крім того, як зазначає ОСОБА_2, згідно протоколу він нібито перебував з ознаками наркотичного сп'яніння, але при цьому працівниками патрульної поліції перераховано ознаки, які згідно пункту 3 розділу І Інструкції відносяться до ознак алкогольного сп'яніння, а саме: порушення координації рухів; порушення мови.

Тому вважає, що працівники поліції мали провести огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу «ДРАГЕР», а не безпідставно направляти до закладу охорони здоров'я з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння.

ОСОБА_2 при цьому посилається і на те,, що реакцію зіниць очей на світло поліцейські не перевіряли.

Також апелянт вказує, що інкриміноване йому правопорушення було вчинене 22 травня 2017 року 01 год. 25 хв., при цьому, сам протокол складений 22 травня 2017 року 01 год. 35 хв., а згідно пояснень ОСОБА_5, та ОСОБА_6 вони стали свідками того, що ОСОБА_2, перебуваючи з ознаками алкогольного та наркотичного сп'яніння, в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння 22 травня 2017 року 01 год. 40 хв.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не відомі.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 без його участі в судовому засіданні, на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

Перевіривши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 136879 від 22 травня 2017 року (а.с. 1), згідно якого , ОСОБА_2, 22 травня 2017 року, приблизно о 01 год. 25 хв., у м. Києві по Броварському проспекту, 46, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння, в установленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6., згідно яких, 20 травня 2017 року вони були присутніми під час відмови водія від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп'яніння (а.с.3), особистими поясненнями ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення:" зобов`язуюсь не керувати транспортним засобом. Від проходження відмовляюсь, провину визнаю" та на окремоту бланку пояснення, наступного змісту: " Перебував у стані наркотичного спяніння. Провину визнаю,. Більше не буду ніколи вживати." (а.с.2).

За наведених обставин, висновок судді суду першої інстанції про безпідставність тверджень представника ОСОБА_7 щодо того, що ОСОБА_2 не писав власноручно письмових пояснень, є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП є надуманими, в тому числі і щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 цього Кодексу, оскільки будь яких виправлень в протоколі немає.

Деяка невідповідність часу складання протоколу про адміністративне прапвопорушення - 22 травня 2017 року 01 год. 35 хв. даним пояснень свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6 про те, що відмова відбулася 22 травня 2017 року о 01 год. 40 хв. не свідчить про фальсифікацію матеріалів справи, а може пояснюватися чисто технічними помилками.

Таким чином, суддя апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 приходить до висновку, що вони є безпідставними та не заслуговують на увагу, а висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним. Накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Інших підстав, які б свідчили про грубе порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи в суді першої інстанції, апелянтом не наведено.

Враховуючи вище викладене, суддя суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни або скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко