Спарва№ 308/609/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участі представника особи, відносно якої запроваджено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

встановив:

Згідно cкладеного протоколу серії БР № 246946 від 19.01.2017 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 19 січня 2017 року ОСОБА_3 о 07год. 05 хв. керував транспортним засобом марки BMW 530 D, д.н.з. KOLSR85 в м. Ужгород по вул. Минайська,17 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Драгер» на місці зупинки та в закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків.

19.01.2017 року відносно ОСОБА_3 запроваджено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив суду, що «19» січня 2017р. приблизно о 07год. 00хв. керував автомобілем марки BMW 530 D, д.н.з. KOLSR85, а саме виїзджав із двору багатоквартирного будинку на вул. Минайська в м. Ужгород , ввімкнувши покажчик права повороту. В цей момент його було зупинено екіпажем патрульної поліції, що рухався того дня на згадуваному відрізку дороги позаду його автомобілю, і патрульний поліцейський попрохав від нього посвідчення водія та відповідні документи на вказане авто. В ході розмови патрульний поліцейський почав йому говорити, що він керуючи даним автомобілем здійснив порушення ПДР , не показавши «покажчик повороту», чим, на думку інспектора, порушив п.9.2 в) ПДР України. Нащо він пояснив, що не порушував правила дорожнього руху, оскільки вказав відповідний покажчик правого повороту керуючи своїм транспортним засобом того дня, а крім того, інспектор не зміг його переконати, що він керуючи даним транспортним засобом допустив таке порушення, і як того дозволяє закон, не вжив певних заходів по збору інших доказів його перебування за кермом автомобіля. Він відмовився надавати документи до поки йому не буде предявлено докази порушення ним ПДР. Не зважаючи на усні зауваження, не маючи жодних доказів вини поліцейський не захотів слухати його пояснення , почав оголошувати свою підозру на те, що він нібито керує своїм авто в стані алкогольного спяніння та почав заповнювати протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, неодноразово зазначаючи, що відповідальності перед державою можна уникнути, якщо правильно вести себе на дорозі, зокрема при зустрічі з працівниками правоохоронних органів. Він зауважив патрульному поліцейському, що керував автомобілем з дотриманням ПДР України, не вживав будь-яких алкогольних напоїв і не міг порушити жодних правил дорожнього руху. Оскільки він не порушував ПДР та безпідставно був зупинений інспектором поліції, та не перебував в стані алкогольного спяніння відмовився принципо від проходження огляду запропонованого інспектором.

Представник особи, відносно якої запроваджено протокол про адміністративне правопорушення адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні наголосив на тому, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_3 події та складу правопорушення. Просив звернути увагу на те, що ОСОБА_3 19.01.2017 року самостійно звернувся в ЗОНД з метою проведення медичного огляду для встановлення факту вжівання алкоголю і за результатами такого медичного освідчення було складено протокол медичного освідчення і заключенням тверезий. Окрім того вказав, що ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови інспектора поліції про накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Інспектор УПП в м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася і про причини своєї неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, пояснення захисника ОСОБА_3-адвоката ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 266 КпАП України огляд водія на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно п.6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року( далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться:поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу ІІ "Інструкції" проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським .

Як встановлено судом, ОСОБА_3 протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу поліцейським, особисто звернувся до закладу охорони здоровя з метою проведення огляду на стан спяніння.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння від 19.01.2017р. № 21вбачається, що огляд водія громадянина ОСОБА_3 проводився лікарем закладу охорони здоров'я Закарпатського обласного наркологічного диспансеру 19.01.2017 р. о 09 год. 20 хв . Як зазначено лікарем у протоколі № 21 від 19.01.2017 року висновок огляду - гр. ОСОБА_3 тверезий і не перебуває у стані алкогольного спяніння.

Таким чином, на час дослідження ОСОБА_3 ознак алкогольного спяніння не виявлено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином , на підставі досліджених та перевірених доказів та їх оцінки у сукупності , суд приймає та враховує доводи особи відносно якої запроваджено протокол про адміністративне правопорушення про те, що у його діянні відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інших належних доказів, які б підтверджували керування гр. ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного спяніння відсутні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, ч. 1 п. 1 ст.247, 268, 283, 287 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діянні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4