П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/10014/16-п

провадження №3/524/565/17

27.03.2017 рокусуддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.12.2016 року (на бланку серії АП2 № 412007), надалі Протокол 15.12.2016 року о 23 години 40 хвилин в м. Кременчуці по вул. Першотравневій водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2108», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння ( зіниці ока не реагують на світло, відсутня слина в порожнині рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, у звязку з чим, за висновком особи, що склала протокол, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та просив справу відносно нього закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, та пояснив, що 15.12.2016 року працівники поліції зупинили його в звязку з тим, що у нього несправні світлові прилади. Після чого повідомили, що зіниці очей не реагують на світло та запропонували пройти огляд в Кременчуцькому наркологічному диспансері на що він зазначив, що не знаходиться в стані наркотичного спяніння і взагалі не вживає наркотичні засоби. В звязку з чим, йому запропонували відмовитися від проходження медичного огляду, при цьому не розяснили, що за відмову також передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні працівник поліції свідок ОСОБА_3 пояснив, що 15.12.2016 року ним був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 за те, що у автомобіля були несправні світлові прилади. В ході розмови з водієм запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного спяніння. Водій ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, після чого було вилучено водійське посвідчення та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не зміг пояснити, чому водія ОСОБА_2 не відсторонили від керування транспортним засобом.

На запит судді відеозапис з нагрудної відеокамери для огляду в судовому засіданні події, яка відбулася 15.12.2016 року біля 23 години 40 хвилин в м. Кременчуці по вул. Першотравневій з участю водія ОСОБА_2 суду не надано.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на неодноразовий виклик суду в судове засідання не зявилися.

Суддя, всебічно, повно і обєктивно дослідивши обставини справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при цьому вимога повинна бути законною та обґрунтованою.

Як вбачається з протоколу у ОСОБА_2 було виявлено ознаки стану наркотичного спяніння в казані в протоколі, а саме зіниці ока не реагують на світло, відсутня слина в порожнині рота, почервоніння очей, жодна з яких не відповідає ознакам передбачених в п. 3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735. В звязку з чим суддя вважає, що у поліцейського не було законних підстав вимагати від ОСОБА_2 пройти медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин. На думку судді, той факт, що ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом відповідно до ст. 266 КУпАП, також свідчить на користь зазначеного висновку.

Також, як убачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доданих до протоколу, ОСОБА_2 відмовився в їх присутності підписувати протокол, однак у Протоколі міститься його підпис, що з урахуванням неможливості опитати зазначених свідків в звязку з їх неявкою в судове засідання викликає у судді обґрунтовані сумніви щодо того, що ці свідки були очевидцями зазначених подій. Інших фактичних даних, які б могли підтвердити наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

На запит суду надійшла довідка з Кременчуцького наркологічного диспансеру згідно з якою ОСОБА_2 на диспансерному обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері не перебуває.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що в даному випадку матеріалами справи не доведено поза межами розумного сумніву вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 251, 252, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя Коліуш О.Л.