А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, пенсіонерка, одружена, не судима, особа, яка протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

визнана винною у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 27 липня 2017 року о 19-й годині, ОСОБА_1, перебуваючи на подвір'ї багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, ображала нецензурними словами громадянку ОСОБА_2, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що встановлені під час розгляду справи та наведені в постанові обставини не відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення, що суддя оцінив докази без всебічного, повного й об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності й вирішив справу не в точній відповідності із законом. При цьому, вказує на те, що, визнавши її винною в тому, що вона образливо чіплялася до громадян, суддя не врахував, що 27.07.2017 близько 19-ї години на подвір'ї багатоквартирного будинку № 104 нікого крім неї не було й гр. ОСОБА_2 вона не бачила, а тільки чула, оскільки остання знаходилася на веранді своєї квартири, яка є закритою, а також не встановив точний період часу перебування її на подвір'ї вищевказаного будинку. Крім того, посилається на те, що під час судового розгляду справи, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не вказували на те, якими саме нецензурними словами вона висловлювалася в бік ОСОБА_2. Вважає, що свідчення свідка ОСОБА_3 є суперечливими, бездетальними та поверховими, у зв'язку із чим, сумнівним є факт того, що остання була очевидцем події, і тому її покази не можуть бути взяті до уваги. Крім того, посилається на те, що свідок ОСОБА_3 перебуває в неприязних відносинах з її сім'єю, про що вона - ОСОБА_1 надавала докази в суді, однак, суддя неправомірно відмовив у їх прийнятті та приєднанні до матеріалів справи. Також, вказує на те, що надавала в суді й докази про те, що ОСОБА_2 постійно чіпляється до неї, ображає її та вчиняє щодо неї та членів її сім'ї інші неправомірні дії, однак, суддя також неправомірно не долучив їх до матеріалів справи, мотивуючи відмову тим, що такі не мають значення для вирішення справи, а натомість, долучив до матеріалів справи копії постанов Міжгірського районного суду та Апеляційного суду Закарпатської області щодо неї, пославшись на них як на докази, що характеризують її особу, і взявши їх до уваги при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення. Крім того, посилається на те, що суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_2 схильна говорити неправду, оскільки не встановив таких обставин, про наявність яких стверджувала ОСОБА_2, зокрема, про те, що вона - ОСОБА_1 дрібне хуліганство вчинила в стані алкогольного сп'яніння, разом із чоловіком та повторно протягом року, у зв'язку із чим, її пояснення повинен був оцінити критично. Вказує і на те, що відносини судді ОСОБА_10 з ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_4, який також є суддею даного суду, свідчать про його упередженість у даній справі та були підставами для його самовідводу. Посилається й на те, що суддя не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_2 у підтвердження своїх пояснень не надала відеозйомки з відеокамер, які знаходяться біля її квартири, а натомість, негативно оцінив лише ненадання такої відезйомки з її - ОСОБА_1 боку. Разом із тим, посилається на те, що в протоколі відсутнє посилання на порушення нею громадського порядку та спокою громадян, а також дані про свідків правопорушення, що свідчить і про відсутність складу передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, що, зазначивши в постанові про те, що вона порушила спокій громадян, суддя не вказав у чому саме це проявилося, і дійшов до такого висновку лише з теоретичних міркувань, що є неприпустимим, і також свідчить про його упередженість у даній справі. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності потерпілої ОСОБА_2, неявка якої відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що апеляційним судом ОСОБА_2 відповідно до вимог закону надіслано повідомлення, у якому вказувалось про час та місце розгляду справи; що до початку розгляду справи потерпіла ОСОБА_2 подала заяву, в якій міститься прохання про розгляд справи без її участі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 27 липня 2017 року о 19-й годині, ОСОБА_1, перебуваючи на подвір'ї багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, ображала нецензурними словами громадянку ОСОБА_2, чим порушила громадський порядок та спокій громадян (а. с. 44).

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2017 вбачається, що оперуповноважений СКП Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 27.07.2017 близько 19-ї години їй погрожувала розправою та ображала різними нецензурними словами її сусідка ОСОБА_1 (а. с. 45).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 27.07.2017 близько 19-ї години вона знаходилась у себе вдома, і в неї в гостях була ОСОБА_3. У цей час біля вхідних воріт до подвір'я їхнього будинку стояла сусідка ОСОБА_1, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, безпричинно почала погрожувати їй фізичною розправою та ображати різними нецензурними словами. Це ж саме робив і чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_7 (а. с. 47).

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 27.07.2017 близько 19-ї години вона була в гостях у ОСОБА_2. У цей час біля вхідних воріт до подвір'я будинку стояла громадянка ОСОБА_1, і погрожувала ОСОБА_2 фізичною розправою та ображала різними нецензурними словами. Це ж саме робив і чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_7 (а. с. 48).

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 27.07.2017 близько 19-ї години вона знаходилась на подвір'ї їхнього будинку, де також перебувала ОСОБА_2, яка почала їй говорити, що вона більше не поїде збирати ягоди. У свою чергу, вона не втрималась і виразилась в бік ОСОБА_2 нецензурними словами, після чого зайшла до квартири, а її чоловік ОСОБА_7 в цей час знаходився у квартирі й даного конфлікту не бачив ( а. с. 49).

З письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що 27.07.2017 близько 19-ї години

він знаходився у своїй квартирі, і дивився телевізор, після чого, до квартири зайшла його дружина, яка повідомила йому про те, що на подвір'ї їхнього будинку сварилася із сусідкою ОСОБА_2, а він у той час ОСОБА_2 не бачив, нецензурною лайкою її не ображав і фізичною розправою не погрожував (а. с. 50).

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 зазначені в протоколі обставини заперечила та пояснила, що вона конфліктує зі своїми сусідами ОСОБА_2 та її чоловіком вже багато років, бо останні до неї та її членів сім'ї безпричинно чіпляються. 27.07.2017 ввечері вона була вдома разом із чоловіком ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8, здійснювала хатню роботу, готувала їжу. Приблизно о 19 год. вийшла на подвір'я, щоб погодувати собаку, де побачила ОСОБА_2, яка її образила словесно, сказавши щось за мак, який від неї напередодні вилучили працівники поліції. Тому, вона не стрималася і сказала їй "пішла би ти". Більше вони одна одній нічого не казали. На подвір'ї, окрім ОСОБА_2, вона нікого не бачила.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її сім'я із сім'єю ОСОБА_8 перебувають у неприязних відносинах із приводу того, що сім'я ОСОБА_8 нехтує всіма правилами добросусідства, чим постійно ущемляють права інших мешканців їх багатоквартирного будинку. 27.07.2017 до неї в гості прийшла її знайома ОСОБА_3. На подвір'ї куди вони вийшли вдвох побачила ОСОБА_1, яка почала з нею сварку. Під час сварки їй здалося, що ОСОБА_1 перебуває в нетверезому стані, оскільки себе не контролювала, голосно кричала, нецензурно висловлювалася на її адресу. Вони перелякалися і разом із ОСОБА_3 зайшли до будинку. Інцидент мав місце приблизно о 19 годині, а працівники поліції на виклик її чоловіка приїхали значно пізніше. Весь цей час вони не мали змоги вийти з будинку.

Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи судом першої інстанції пояснила, що 27.07.2017 ввечері, вона була в гостях у ОСОБА_2. Вийшовши на подвір'я побачила ОСОБА_1. Остання почала безпричинно нецензурно лаятися на адресу ОСОБА_2. На зауваження припинити протиправні дії не реагувала. Аналогічні дії остання вчиняла неодноразово в минулому в її присутності. Вважає, що ОСОБА_1 перебувала в нетверезому стані, бо поводилась неадекватно.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (чоловік і син ОСОБА_1), допитані суддею місцевого суду за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснили, що вони особисто на подвір'ї їх будинку біля 19 год. 27.07.2017 не були, у цей час вони перебували у квартирі, однак їх багатоквартирний будинок є старим і тому його стіни є тонкими, через які все чути, якщо хтось свариться, чи голосно кричить на вулиці. ОСОБА_1 вийшла на вулицю - подвір'я будинку погодувати їх собаку, і через деякий час відразу повернулася. Сварок не чули, також цього не зафіксувала і їх відеокамера, яка налаштована на відеозйомку біля їх вхідних дверей.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, тобто дрібне хуліганство - нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що ст. ДОП Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений в результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, таких до апеляційної скарги не додано й на такі ОСОБА_1 не вказувала під час розгляду справи як місцевим, так і апеляційним судом.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що ст. ДОП Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й достовірних даних про те, що в потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних ОСОБА_1 не додано до апеляційної скарги яких-небудь належних та допустимих доказів, у зв'язку із чим, викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що покази ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги, оскільки остання перебуває в неприязних відносинах із її сім'єю, про що вона - ОСОБА_1 надавала докази в суді, що суддя неправомірно відмовив їй у їх прийнятті та приєднанні до матеріалів справи, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами й спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що як у апеляційній скарзі, так і під час її розгляду, ОСОБА_1 не вказувала на те, які саме докази свідчать про неприязні відносини між нею та ОСОБА_3, і таких до апеляційної скарги не додала.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлені під час розгляду справи та наведені в постанові обставини не відповідають протоколу про адміністративне правопорушення; що суддя оцінив докази без всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності й вирішив справу не в точній відповідності із законом; що свідчення ОСОБА_3 є суперечливими, бездетальними та поверховими, що, визнавши її винною в тому, що вона образливо чіплялася до громадян, суддя не врахував того, що 27.07.2017 близько 19-ї години на подвір'ї багатоквартирного будинку № 104 нікого крім неї не було і гр. ОСОБА_2 вона не бачила, а тільки чула, оскільки остання знаходилася на веранді своєї квартири, яка є закритою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом і спростовуються її матеріалами, а також наданими під час розгляду справи судом першої інстанції поясненнями потерпілої та свідків.

Як такі, що спростовуються матеріалами справи, апеляційний суд відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутнє посилання на порушення нею громадського порядку та спокою громадян, а також дані про свідків правопорушення, і що, зазначивши в постанові про те, що вона порушила спокій громадян, суддя не вказав у чому саме це проявилося, і дійшов до такого висновку лише з теоретичних міркувань. При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині враховуються дані протоколу про адміністартивне правопорушення, з якого вбачається, що у такому після належного оформлення, міститься посилання на те, що своїми діями ОСОБА_1 порушила громадський порядок та спокій громадян, а також зазначено дані про свідка ОСОБА_3. У зв'язку з наведеним вище відхиляються і доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.173 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не встановив точний період часу перебування її на подвір'ї будинку; що під час судового розгляду справи, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не вказували на те, якими саме нецензурними словами вона висловлювалася на адресу ОСОБА_2; що суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_2 схильна говорити неправду, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведених доказів та обставин, також відхиляє як такі, що не спростовують висновку суду про те, що дії ОСОБА_1 містять ознаки дрібного хуліганства.

Доводи апеляційної скарги про те, що відносини судді ОСОБА_10 з ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_4, який також є суддею даного суду, свідчать про його упередженість у даній справі та були підставами для його самовідводу, - апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в їх підтвердження апелянтом не надано будь-яких даних про те, що між суддею ОСОБА_10 і ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_4, який також є суддею даного суду, існують такі відносини, які б могли вплинути на неупередженість судді ОСОБА_10 під час розгляду справи. При цьому, апеляційний суд враховує те, що в разі виникнення сумніву в неупередженості судді ОСОБА_10, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості заявити йому відвід, однак, такого не заявляла, що у свою чергу також свідчить про те, що доводи апеляційної скарги в цій частині є надуманими й не підтверджені жодними доказами. Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 пояснила, що відвід судді ОСОБА_10 не заявляла, оскільки була переконана в його об'єктивності та неупередженості.

Разом із тим, як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства та, відповідно, висновку суду про винуватість останньої у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведених доказів та обставин, відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що вона надавала в суді й докази того, що ОСОБА_2 постійно чіпляється до неї, ображає її та вчиняє щодо неї та членів її сім'ї інші неправомірні дії, однак, суддя неправомірно не приєднав їх до матеріалів справи, мотивуючи це тим, що такі не мають значення для справи, а натомість, приєднав до матеріалів справи копії постанов Міжгірського районного суду та Апеляційного суду Закарпатської області щодо неї, пославшись на них як на докази, що характеризують її особу, і взявши їх до уваги при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, а також про те, що суддя не дав належної оцінки тому, що ОСОБА_2 у підтвердження своїх пояснень не надала відеозйомки з відеокамер, які знаходяться біля її квартири, а натомість, негативно оцінив лише ненадання такої відезйомки з її - ОСОБА_1 боку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винною у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. При цьому, апеляційний суд враховує й те, що, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_1 - позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонеркою, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, однак у минулому допускала аналогічну поведінку, що підтверджується постановами Міжгріського районного суду від 08.05.2012 та Апеляційного суду Закарпатської області від 14.06.2017, те, що у вчиненому не розкаялась і з потерпілою не примирилася, а також відсутність обтяжуючих чи пом'якшуючих обставин, і прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 173 КУпАП, яке на думку апеляційного суду буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення стороною захисту надано не було, і жодних клопотань в підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 гривень, та постановлено стягнути судовий збір у розмірі 320 гривень, -залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан