Справа № 461/490/17 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/783/240/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 471 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю :

представника митниці - Банаха Р.В.,

особи, яку притягували до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Бедрія М.Б. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2017 року відносно ОСОБА_2 щодо порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України за малозначністю та обмежилися усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України закрито.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 5574/20909/16 від 27.12.2016 року товар - кава мелена «STANDART», у вакуумній упаковці, вагою 500 г, країна виробника Німеччина, у кількості 48 пачок; кава мелена «CAFE PUR ARABICA MOULU», у вакуумній упаковці, вагою 500 г, країна виробника Франція, у кількості 48 пачок; кава розчинна «CAFE D'OR GOLD», у скляній банці, вагою 200 г, країна виробника Польща, у кількості 12 банок, загальною вагою 50,4 кг, загальною вартістю 8172,00 грн. - буде повернуто ОСОБА_2, після здійснення належного митного оформлення або для подальшого вивезення за межі митної території України.

Згідно постанови судді, 27.12.2016 року приблизно о 21:52 годині, громадянин України ОСОБА_2, через пішохідний перехід п/п «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС, повертався з Республіки Польща в Україну, порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю - здійснив переміщення через митний кордон України, обравши формою митного контролю проїзд через «зелений коридор», товар, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №434 від 21.05.2012 року є обмеженим до переміщення через митний кордон України, а саме: кава мелена «STANDART», у вакуумній упаковці, вагою 500 г, країна виробника Німеччина, у кількості 48 пачок; кава мелена «CAFE PUR ARABICA MOULU», у вакуумній упаковці, вагою 500 г, країна виробника Франція, у кількості 48 пачок; кава розчинна «CAFE D'OR GOLD», у скляній банці, вагою 200 г, країна виробника Польща, у кількості 12 банок, загальною вагою 50,4 кг, загальною вартістю 8172,00 грн., що знаходилися у транспортному засобі без ознак приховування від митного контролю.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою визнати громадянина України ОСОБА_2 винним у вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 гривень та конфіскувати вилучений згідно протоколу про порушення митних правил товар. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС суму витрат 3,24 Євро у гривнях України (за курсом НБУ станом на 31.01.2017 року).

В апеляційній скарзі апелянт, покликається на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова незаконною.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що через «зелений коридор» дозволено переміщувати товар в обсязі, що не підлягає оподаткуванню митними платежами та не підпадає під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі території і не підлягає письмовому декларуванню. У відповідності до Постанови КМУ №4345 від 21.05.2012 року переміщуваний ОСОБА_2 товар є недозволеним для ввезення на митну територію України громадянами з метою вільного обігу. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги ст.366 МК України, порядок проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю. Предметом правопорушення є кава мелена та кава розчинна сукупною вагою 50,4 кг, яку вилучили у відповідності до ст. 511 МК України та передали на склад митниці.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції повинен був врахувати при прийняті рішення не тільки вартість, а й характерні ознаки предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення. Однак суд першої інстанції зазначив, як пом'якшуючу обставину те, що дане правопорушення виникло через відсутність у правопорушника інших засобів до існування з чим погодитися неможливо, оскільки ОСОБА_2 отримує пенсію, має кошти на товар та можливість виїзду за кордон.

Апелянт звертає увагу, що винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Заслухавши представника митниці, який просив задоволити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_2, який підтвердив правильність складення протоколу про порушення митних правил та просив постанову суду першої інстанції залишити в силі, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи викладені в апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст.489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_2 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону. Зокрема встановив, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявні ознаки правопорушення, що передбачені ст.471 МК України, оскільки він вчинив порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України під час проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів в кількості, що перевищує неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, підлягає митному оформленню та обмежений до переміщення через митний кордон України. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, ручної поклажі та багажу, описом вилучених предметів, доповідною та службовими записками.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Водночас суд першої інстанції при призначенні виду стягнення за порушення митних правил було врахував: характер вчиненого правопорушення; особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, на даний час не має засобів для існування, є пенсіонером та інвалідом 2 групи, отримує незначну пенсію, перебуває на обліку як безробітній, одружений та має на утриманні двох дітей, з яких син є студентом на денній формі навчання; мету передбаченого покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, та відповідно, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, обмежився усним зауваженням, провадження у справі закрив, а товар, що був предметом правопорушення, повернув ОСОБА_2, після здійснення належного митного оформлення або для подальшого вивезення за межі митної території України.

З огляду на викладене, знаходячи постанову судді першої інстанції законною, не вбачаю підстав для її скасування, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги апелянта.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, ст. 530 МК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Бедрія М.Б. - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2017 року, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.471 МК України, за малозначністю; суд обмежився усним зауваженням; провадження у справі, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, закрив - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.