П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/7757/17

Провадження №3/524/4416/17

17.11.2017 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: м. Кременчук, пр-д. Сонячний, 7,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 166680 , 22.09.2017 року о 02-30 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Кременчуці по проспекту Л. Українки 138 з ознаками алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп»яніння лікарем наркологом відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 22.09.2017 року він разом зі своєю знайомим сидів в автомобілі НОМЕР_1 в м. Кременчуці по проспекту Л. Українки на стоянці біля магазину «Сад город». До них під»їхав патрульний автомобіль , він вийшов з автомобіля. Працівники поліції сказали що він п»яний, не виконує їхні вимоги, вдягли кайданки, посадили в патрульний автомобіль та повезли в наркодиспансер. Там він відмовився проходити огляд на стан сп»яніння. Увесь час пояснював працівникам поліції , що автомобілем не керував.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що він 22.09.2017 року здійснював патрулювання на службовому автомобілі. Було помічено автомобіль НОМЕР_2 , який виїзджав зі стоянки магазину «Сад город». Також було помічено що водій не пристебнутий паском безпеки, у зв»язку з чим прийнято рішення про зупинку ТЗ. Оскільки водій вів себе неадекватно його було затримано. Чи пропонували водію проходити огляд на стан сп»яніння на місці не пам»ятає. Після затримання водія було доставлено до наркодиспансера. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп»яніння в медичному закладі та пояснював що автомобілем не керував. До адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а саме не пристебнуті паски безпеки, ОСОБА_1 не притягували. Свідків на місці події залучено не було.

У судовому засіданні також було досліджено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що в момент коли патрульний автомобіль під»хав до автомобіля НОМЕР_2 той не рухався. Зупинку автомобіля НОМЕР_2 працівники поліції не здійснювали. ОСОБА_1 заперечував що автомобіль рухався. Жодних даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 пропонувалось проведення огляду на стан сп»яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу та останній відмовився проходити такий огляд, наявність свідків при цьому, відеозапис не містить.

Відповідно до письмових пояснень свідків долучених до матеріалів справи, вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп»яніння. При цьому в поясняннях обох свідків зазначено час відмови 03 год. 45 хв. Згідно ж протоколу про адміністративне правопорушення водій відмовився проходити огляд на стан сп»яніння о 02 годині 30 хвилин, при цьому сам протокол складено о 03 годині 20 хвилин.

Вислухавши пояснення свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Між тим, виходячи з аналізу змісту ст.130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння повинна бути в нерозривному зв'язку з керуванням транспортним засобом в такому стані.

У поясненнях наданих суду та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом, зупинку його транспортного засобу ніхто не здійснював. Свідків, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції встановлено не було.

Суд критично оцінює пояснення працівника поліції в частині того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки вважає його зацікавленою особою по справі. Ніяких інших доказів, що б змогли довести факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом "ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_3 в судовому засіданні не наведено і не спростовано наявними доказами його пояснення з приводу того, що він не керував транспортним засобом.

Разом з тим ч. 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння «огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків».

Огляд особи проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, огляд у закладах охорони здоровя проводиться тоді, коли водій не погоджується на проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з ними.

Виходячи із змісту пояснень ОСОБА_1, інспектора поліції, дослідженого відеозапису в судовому засіданні, ОСОБА_1 взагалі не пропонувалось проходити огляд на стан сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а останнього після затримання одразу було доставлено до медичного закладу.

За таких обставин, дії інспектора поліції не узгоджуються і з вимогами ч.3 ст.266 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях , в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оскільки матеріалами справи не підтверждується та обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або під час цього мав ознаки такого, то у нього і не виникало обов'язку проходити огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння,

Враховуючи вищевикладене є очевидним, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, був складений з порушенням вимог законодавства і не може слугувати підставою для адміністративної відповідальності, а сама процедура освідування ОСОБА_1 була здійснена з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

З огляду на викладене та на зазначений конституційний припис, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 266 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 діб до судової палати Апеляційного суду Полтавської області в кримінальних справах через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: О.М.Гусач