Провадження № 33/780/1148/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 21.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року, якою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А,кв.53, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 15 жовтня 2017 року близько 04 години 40 хвилин, в с.Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської області, по вулиці Шевченка, громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки Mazda, з реєстраційним номерним знаком SUS 724, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Шульгу В.І. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову судді Шульга В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суд незаконною та необґрунтованою, оскільки при розгляді справи суддею порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки в ньому не вказано повної адреси місця скоєння адміністративного правопорушення, адреси проживання свідків, відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому в протоколі не зазначено, що він відмовився від підпису та дана обставина не завірена підписами свідків. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки в його присутності не складався, копію протоколу йому не вручено, положення ст.268 КУпАП працівниками поліції не роз'яснювалися. Зазначає, що працівники поліції не пропонували йому пройти тест на виявлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки, а також огляд на стан сп'яніння в медичному закладі. Стверджує, що місцевий суд не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи, чим порушив право на захист.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 30 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, може бути поновлено.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 30 жовтня 2017 року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином.

Під час апеляційного розгляду, допитаний як свідок дільничний інспектор поліції ОСОБА_4 пояснив суду, що 15.10.2017 року, приблизно о 04 годині 40 хвилин, в с. Тарасівка, ним було зупинено автомобіль марки Mazda та запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, однак він відмовився. Під час складання протоколу були присутні двоє свідків. Громадянину ОСОБА_2 розяснені права, передбачені ст.268 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що був пасажиром в автомобілі марки Mazda, яким керував водій ОСОБА_6, 15.10.2017 року даний автомобіль було зупинено працівниками поліції, які вказали на те, що громадянин ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного спяніння, після цього працівники поліції забрали в ОСОБА_2 посвідчення водія та документи на автомобіль та пішли до своєї патрульної машини, при цьому працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти тест на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки, а також огляд на стан спяніння в медичному закладі. Коли працівники поліції повернулися, то сказали, що на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння. Копію протоколу ОСОБА_6 не вручено та не розяснено його права.

Також зазначає, що громадянин ОСОБА_2 спиртних напоїв не вживав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 325846 від 15.10.2017 року та поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були присутні при складення протоколу та зазначили, що громадянин ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, а також поясненнями свідка ОСОБА_4

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_5, оскільки вони суперечать обєктивним даним встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду справи.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не отримував повістки про виклик до суду, що позбавило його можливості взяти участь у розгляді справи, , однак його право бути присутнім під час розгляду справи в суді було поновлено апеляційним судом. При цьому будь-яких даних, що спростовували б правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення апелянт не надав.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко