Номер провадження: 33/785/376/17
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю апелянта - ОСОБА_2 та особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по справі у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 24.11.2016 року о 11 годині 56 хвилин у м. Одеса б-р Французький 49/51, керуючи автомобілем «ЗАЗ Sens», державний р/н НОМЕР_1, при обгоні транспортного засобу «Хюндай Акцент», державний р/н НОМЕР_2, що рухався попереду у попутному напрямку, не переконався що автомобіль «Хюндай» не подав сигнал про намір повороту ліворуч, трапилося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 порушив п. 14.2б Правил дорожнього руху.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції послався на відсутність об'єктивних даних та недоведеність винуватості водія ОСОБА_3 у скоєному адміністративному правопорушенні, неможливості усунення наявних протиріч між показами обох водіїв та відсутність інших фактичних даних, які надавали можливість встановити винуватця ДТП.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 у скарзі зазначив, що з постановою судді він не згодний та вважає її незаконною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обгрунтовуючи свою апеляційну скаргу зазначив, що він чинно виконував вимоги Правил дорожнього руху, задовго до скоєння маневру, упевнившись, що для повороту ліворуч йому нічого не заважає, подав лівий сигнал повороту, однак водієм ОСОБА_3 були допущені порушення п.14.2 та 14.6 ПДР, які стали наслідком скоєння автомобілів. На думку апелянта, зазначені обставини надавали районному суду можливість прийняття рішення про його винуватість та накласти адміністративного стягнення.

Крім того ОСОБА_2 зазначив, що участі під час розгляду справи не приймав, копію оскаржуваної постанови ним було отримав лише 09.02.2017 року, в зв'язку з чим вважає, що йому має бути поновлений строк на апеляційне оскарження.

Просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та надані додатково сторонами у справі документи вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, апеляційна скарга частковому задоволенню, постанова скасуванню, а матеріали адміністративної справи поверненню до Управління патрульної поліції для належного оформлення та доопрацювання, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, який є учасником ДТП, копія постанови йому не надсилалася, що вказує на обґрунтованість доводів апелянта щодо отримання її 09.02.2017 року і вказує на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду підлягає поновленню.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки не звернув уваги на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення про закриття відносно ОСОБА_3 провадження по адміністративній справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок судді районного суду є передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали є такими, що не в повній мірі відповідають вимогам закону, а зафіксовані в протоколі дані не в повній мірі відповідають матеріалам адміністративної справи та обставинам події.

Як зазначено в ч.1 ст.256 КУпАП, поряд з іншими обов'язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить обов'язкових даних, які визначені вимогами зазначеної статті, оскільки у ньому відсутні дані про наявність свідків правопорушення, та належного пояснення особи, у відношення якої складено протокол.

Згідно до Правил дорожнього руху, порушення п.14.2б цих правил вказує на необхідність виконання водієм вимог, які полягають в тому, що перед початком обгону, водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Зазначаючи в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення, з посиланням на порушення п.14.2б, посадова особа патрульної поліції зазначила обставини, які є неповними, незрозумілими та суперечливими, а саме: « при обгоні транспортного засобу «Хюндай», державний р/н НОМЕР_2, який рухався попереду у попутному напрямку, не переконався що автомобіль «Хюндай» не подав сигнал про намір повороту ліворуч, трапилось зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження». Крім того, в описовій частині правопорушення взагалі не зазначено дані щодо водіїв транспортних засобів, та який саме водій не виконав вимоги цих правил.

Матеріали справи містять пояснення обох водіїв, які в тому числі є суперечливими, а жодні пояснення свідків зазначеного правопорушення - відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду, водій ОСОБА_2 вказав, що під час повороту ліворуч виконав належним чином вимоги п.10.1. ПДР, перед здійсненням повороту ліворуч, завчасно включив покажчик повороту. Також пояснив, що водій автомобілю ЗАЗ Сенс ОСОБА_3, рухався за вантажним автомобілем, перед яким попереду їхав він на своєму автомобілі. ОСОБА_3 намагався здійснити одразу обгін двох автомобілів, в тому числі розпочав та здійснив цей обгін як на пішохідному переході так і на перехресті, на якому він мав намір здійснити поворот ліворуч, що вказує на порушення ним вимог п.14.2 та 14.6 ПДР. Крім того зазначив, що на нього також був складений протокол про адміністративне правопорушення, а саме порушенням вимог п.10.1 ПДР, з яким він не погоджується.

Водій ОСОБА_3 заперечив проти тверджень водія ОСОБА_2, щодо неналежного виконання ним Правил дорожнього руху при здійсненні обгону. При цьому підтвердив факт того, що рухався по дорозі за вантажним автомобілем, попереду якого у свою чергу рухався автомобіль ОСОБА_2

На перевірку доводів апеляційної скарги, за рішенням апеляційного суду, водіями - учасниками ДТП був здійснений виїзд на місце ДТП та встановлено, що відстань від дорожнього знаку «Пішохідний перехід» до початку перехресті склала 35 метрів, дані щодо якого у виді схеми та фотознімків були надані апеляційному суду.

В ході проведення судового засідання апеляційного суду, обидва водії підтвердили факт перебування поблизу місця зіткнення свідків зазначеного зіткнення - працівників, які укладали тротуарну плитку. Про зазначене вони повідомили працівника поліції, який займався розглядом зазначених матеріалів та складанням протоколу, підтвердили факт повторного відібрання працівником поліції у обох водіїв пояснень та послалися при цьому на неповноту проведеної працівниками поліції перевірки та встановлення фактичних обставин скоєного, в тому числі і винуватість ДТП діями одного з водіїв.

Згідно до матеріалів справи, працівники поліції, які виїздили на місце дорожньо-транспортної пригоди, в зв'язку з суперечністю показань водіїв, передали матеріали до відділу дізнання. В подальшому, посадова особа зазначеного відділу, прийнявши матеріали, обмежилася лише повторним допитом водія ОСОБА_2 та приєднанням фотознімки з місця пригоди. Склала протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП, мають суттєві протиріччя, які не були усунуті посадовою особою правоохоронного органу, що суперечить вимогам п. 6.1 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом №77 Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року (далі «Інструкція»).

Всупереч вимогам п.4.2. Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної інформації про свідків ДТП, хоча з отриманих апеляційним судом пояснень слідує, що під час дорожньо-транспортної пригоди, на місці події були працівники, які укладали тротуарну плитку та які не були опитані інспекторами поліції.

При цьому, маючи у наявності лише суперечливі пояснення водіїв та з метою встановлення фактичних обставин скоєної ДТП, ані працівники поліції, ані районний суд, не прийняли заходів, направлених на проведення відповідних процесуальних дій, в тому числі призначення та проведення автотехнічної експертизи.

Разом з тим, призначення такої експертизи апеляційним судом є неможливим, оскільки не були встановлені та опитані свідки правопорушення, які можуть вказати відповідні обставини скоєного зіткнення, що також може унеможливити прийняття відповідним органом та судом об'єктивного та законного рішення у справі.

Усунути ці недоліки під час апеляційного перегляду постанови судді районного суду шляхом вивчення наданих суду матеріалів справи та інших доданих до справи матеріалів неможливо, оскільки пояснення учасників ДТП є взаємовиключними, а проведення слідчих експериментів, встановлення та допит свідків правопорушення, приведення протоколу у відповідність положенням ст.256 КУпАП та вимогам «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом №77 Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року та фактичним обставинам справи, на які посилаються учасники дорожньо-транспортної пригоди - не входить до компетенції апеляційного суду та не може об'єктивно бути виконано під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що під час оформлення матеріалів ДТП та відібрання первинних пояснень учасників ДТП, відповідні посадові особи поліції, не зважаючи на суперечливий зміст пояснень обох водіїв, не встановили та не допитали інших свідків, які були присутні під час ДТП.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників, після встановлення та допиту всіх свідків ДТП, можливо будуть потребувати спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, внаслідок чого, з урахуванням встановлення та докладного допиту учасників та всіх свідків ДТП та належного оформлення матеріалів справи може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного та автотехнічного експертних досліджень, які на даний час в матеріалах справи відсутні, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП та «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом №77 Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009 року.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою органу внутрішніх справ не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

Відсутність в матеріалах справи всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості з'ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи також позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді районного суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки відсутність усіх необхідних даних в матеріалах справи, а також наявність суттєвих протиріч в поясненнях учасників ДТП та відсутність пояснень свідків правопорушення, позбавляє апеляційний суд зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у порушенні відповідних пунктів Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді районного суду та повернення справи до відділу розшуку та дізнання Управління патрульної поліції м. Одеса для проведення додаткової перевірки та належного оформлення матеріалів адміністративної справи, так як на даний час апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що при належному складанні протоколу та формуванні матеріалів справи, у разі виникнення потреби в необхідності встановлення фактичних даних, що потребують спеціальних знань, необхідно призначити та провести експертне дослідження (судову транспортно-трасологічну чи автотехнічну експертизу), в ході якого слід встановити причини ДТП та наявність вини кожного із водіїв, причетних до ДТП.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу органу дізнання щодо необхідності надання належної правової оцінки зазначеним водієм ОСОБА_2 даних про порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.14.2 та 14.6 ПДР, в тому числі з урахуванням обставин здійснення маневру обгону двох автомобілів та у місці де він може бути заборонений, як про те зазначає апелянт.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду скасуванню, матеріали адміністративної справи - поверненню до відділу розшуку та дізнання Управляння патрульної поліції м. Одеси для належного оформлення та доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року, відносно ОСОБА_3 якою провадження по справі закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №009609 від 07.12.2016 року відносно ОСОБА_4, за ст.124 КУпАП - повернути до відділу розшуку та дізнання Управляння патрульної поліції м. Одеси для належного оформлення та доопрацювання.

Матеріали адміністративної справи №210/21280/16-п - повернути до Малиновського районного суду м. Одеси, для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до відділу розшуку та дізнання Управляння патрульної поліції м. Одеси.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.