АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4226/17Суддя 1 інстанції Сидорак В. В.
Номер провадження 33/774/231/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 31.08.2017 року о 05-15 год. водій ОСОБА_2 по вул. Свято-Миколаївській біля будинку 27 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу керуючи автомобілем НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час виникнення перешкоди у вигляді електроопори № 136, яку водій був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді електроопори № 136, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 10.1., 12.1, 12.3 ПДР України та порушив ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Окрім того, 31.08.2017 року о 05 години 15 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Свято-Миколаївській біля будинку 27 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, хитка хода), на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 28 листопада 2017 року скасувати та провадження по справі закрити, у звязку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Так, судове засідання було призначено на 13 вересня 2017 року о 10-00 годині, на вказану дату зявився та надав клопотання про відкладення розгляду справи для укладення договору із захисником. Суд задовольнив вказане клопотання, відклав розгляд справи на 24 жовтня 2017 року о 08-45 годині, на вказану дату захисник ОСОБА_3 зявився до суду та надав клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, так як в нього не було достатньо часу, щоб ознайомитись з матеріалами справи. Потім суд відклав розгляд справи на 28.11.2017 року та розглянув справу за відсутності його та захисника, при цьому захисник надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, так як ОСОБА_2 перебував на лікарняному в КЗ «Міська лікарня № 12» в м. Києві. Проте, дані клопотання суд першої інстанції не взяв до уваги і розглянув справу за його відсутності, та відсутності захисника ОСОБА_3 чим порушив вимоги КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили задовольнити апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Оцінюючи докази, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складеними відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення доказами щодо винності ОСОБА_2, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_2 факти вчинення правопорушення визнав, що підтверджується поясненнями наданими ним інспектору поліції, які є в матеріалах даної справи, згідно яких він зазначає, що не справився з керуванням та допустив наїзд на електроопору, та що йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану його алкогольного спяніння з використанням алкотеста «DRAGER», або пройти медичний огляд на визначення стану спяніння в медичному закладі, але ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовився від проходження тесту та медичного огляду (а.с. 1, 2, 3, 14).

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 080766 від 31 серпня 2017 року та серії БР № 152600 від 31 серпня 2017 року, як доказ ніким не спростовувалися. Доказів, які спростовують дані протоколів про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляд на стан спяніння у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується їх письмовими поясненнями, в яких вони вказали, що ОСОБА_6 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння. Дані пояснення свідків узгоджуються між собою, не містять суперечностей, а також підтверджуються відеозаписом з нагрудної боді-камери інспектора, долученим до матеріалів справи з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.2, 7).

Отже, вказані обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 щодо розгляду справи за його відсутності та відсутності захисника ОСОБА_3, порушення його прав судом, який розглянув справу за їх відсутності, не заслуговують на увагу у звязку з тим, що вони були належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, про що свідчить неодноразове направлення судових повісток на адресу правопорушника, окрім цього захисник ОСОБА_3 неодноразово надавав до суду заяви про відкладення розгляду справи, це свідчить про те, що як правопорушник, так і його захисник знали про час та місце судового розгляду справи (а.с. 22,33, 39, 40).

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції з приводу того, що неявка ОСОБА_2 та його захисника в суд свідчить про затягування розгляду справи з метою уникнення від відповідальності за статтею 130 КУпАП, шляхом очікування спливу передбаченого статтею 38 КУпАП тримісячного строку після вчинення правопорушення, після якого на правопорушника не може бути накладено адміністративне стягнення.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушень його прав надати пояснення, допитати в суді свідків та права на справедливий суд, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1