Справа № 431/3932/16-п
Провадження № 33/782/41/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк Луганська область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Є.В.Тополюк за участю секретаря Магомедова Ш.Х., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Старобільського районного суду Луганської області від 31 серпня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП , -

В С Т А Н О В И Л А :

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізичну особу-підприємця, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275, 60 грн.

За постановою суду, ОСОБА_2 12.08.2016 року о 10:30 годині, здійснювала господарську діяльність, пов'язану з реалізацією алкогольних напоїв та тютюнових виробів у магазині «Політ» за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Старотаганрозська, б/н, що належить ОСОБА_2, без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, чим скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 27 лютого 2017 року подала апеляційну скаргу, в якій, серед іншого, просить поновити строк на оскарження постанови суду, який, на її думку, пропущено з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, вона посилається на те, що раніше їй не була відома інформація про те, що протокол про адміністративне правопорушення № 592232 від 12.08.2016 року був складений, старшим державним податковим ревізором - інспектором сектору контролю за оподаткуванням підакцизних товарів Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби України Гаврик В.В., і як зазначає правопорушник - особою, яка відповідно до ст. 255 КУпАП, з урахуванням наведеного вище, не мала права складати протокол про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, оголосивши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була присутня 31.08.2016 року у судовому засіданні при розгляді адміністративного матеріалу відносно неї, та вину у скоєнні правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, просила строго не карати, отримала двічі копію постанови суду 31.08.2016 року та 13.09.2016 року ( а.с.21,23), сплатила штраф у розмірі 17000 грн. 14.09.2016 року, та судовій збір у сумі 275,60 грн. ( а.с.22,24)

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Матеріали адміністративного провадження, як і зміст апеляційної скарги, не містять будь-яких фактичних даних, які підтверджують поважність пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Старобільського районного суду Луганської області від 31.08.2016 року, що унеможливлює апеляційний суд визнати вказані ОСОБА_2 обставини, щодо несвоєчасного оскарження винесеної постанови, як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 подана до Старобільського районного суду Луганської області 27.02.2017 року, тобто поза межами строку, встановленого вимогами ст.294 КУпАП, оскільки кінцевою датою для подачі апеляційної скарги є 10.09.2016 року. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не визнає вказану ОСОБА_2 обставину пропущення строку за поважну причину пропуску встановленого законом 10-денного строку з дня винесення постанови судді на її оскарження.

При цьому апеляційний суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме з рішення ЄСПЛ у справі « Христов проти України « від 19.02.2009 року ( заява № 24465/04).

Так, у п.33 вищевказаного рішення ЄСПЛ зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів ( див. справу «Брумареску проти Румунії»(Brumarescu v.Romania)GC,№ 28342/95,п.61,ECHR 1999-УП).

У п.34 цього рішення зазначено, що « Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata ( див. там же , п.62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.( див. справу «Рябих проти Росії»(Ryabykh v.Russia) № 52854/99, п.52, ECHR 2003-1Х).

На підставі вищевикладеного, вважаю, що ОСОБА_2 мала всі можливості з 31.08.2016 року в десятиденний строк ,як це передбачено ст.294 КУпАП, подати апеляційну скаргу на постанову Старобільського районного суду Луганської області 31.08.2016 року, а тому, законних та обґрунтованих підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП у разі відмови клопотання у поновленні строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

У зв'язку з чим, апеляційний суд відмовляє ОСОБА_2 у задоволенні її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повертає її апеляційну скаргу з додатками.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Старобільського районного суду Луганської області від 31 серпня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП,

Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу з додатками.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: Є.В.Тополюк