Справа № 461/530/17 Головуючий у І інстанції Стасенко Г. В.
Провадження № 33/780/373/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 07.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подану ним апеляційну скаргу на постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року, винесену відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ДП «Дорцентр», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1, 06 січня 2017 року, приблизно о 01 годині 47 хвилин, у м. Львові по вул. Гонти, 5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «MITSUBISHI L200», реєстраційний номер НОМЕР_1, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Згідно із результатами огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння з вмістом алкоголю 1,26 проміле. Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року в якій просить зазначену постанову скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на неправомірність дій працівників поліції при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, які не взяли до уваги його пояснення про те, що він будучи у нетверезому стані автомобілем не керував, так як вжив спиртні напої вже після зупинки транспортного засобу під його керуванням і наміру продовжувати їхати далі в нього не було. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції призначив йому покарання за ч.1 ст.130 КУпАП без дотримання вимог ст.33 КУпАП. Зокрема, суд не взяв до уваги, що він є єдиним годувальником у сімї і позбавлення його права керування транспортним засобом залишить його сімю без єдиного джерела доходів.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, заслухавши його пояснення, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів адміністративної справи, судом було своєчасно, всебічно, повно та обєктивно, відповідно до ст. 280 КУпАП, зясовано всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення, при цьому заслухано пояснення ОСОБА_1, який підтвердив обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, а також на підтвердження вказаних обставин досліджені дані, що містяться в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5). За результатами тестування на стан спяніння, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,26 проміле.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП знайшов своє підтвердження і в ході апеляційного перегляду справи. Так, крім наведених судом першої інстанції доказів на підтвердження обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, його винуватість за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 259706 від 06 січня 2017 року, складеним відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою Управління патрульної поліції м. Львова та згодою самого правопорушника з обставинами вчиненого ним адміністративного правопорушення, зазначеною ним в даному протоколі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, в межах санкції ч.1ст.130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, транспортним засобом не керував, будь-якими доказами не підтверджуються.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко