А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.03.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, за її апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2016,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння) з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

В оскарженій постанові судді від 14.06.2016 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

27.03.2016, біля 2 год., в м. Мукачево, по вул. Матросова, поблизу АЗС «SHELL», ОСОБА_1 керувала автомобілем «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння; від проходження відповідного огляду (на стан сп'яніння) відмовилася.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із завершенням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що при винесенні постанови суд першої інстанції не дотримався вимог закону про сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи. Дана обставина позбавила можливості ОСОБА_1 бути присутньою під час судового розгляду даної справи.

ОСОБА_1 також зазначає, що вину у вчиненому правопорушенні визнає, розгляд даної справи просить провести апеляційним судом без її участі.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на винесену щодо неї постанову судді від 14.06.2016 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7, ч.1 ст.268 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таке клопотання від ОСОБА_1 не надходило до суду першої інстанції, докази про її сповіщення про дату, час та місце розгляду суддею справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності бути присутньою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні, а отже й відповідно використовувати передбачені ч.1 ст.268 КУпАП права є обґрунтовані і такими, що заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_1, яка не була присутньою в суді, сповіщення про дату, час та місце розгляду справи; навіть саме сповіщення ОСОБА_1 відсутнє.

Згідно ст.ст. 280, 294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП встановлена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В оскарженій постанові місцевого суду йдеться одночасно про два адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП: 1) керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння; 2) відмова ОСОБА_1 від «проходження освідчення на місці з використанням технічних засобів».

В протоколі про адміністративне правопорушення від 27.03.2016, серії АП2 № 092853 йдеться про керування ОСОБА_1 транспортним засобом (за вказаних вище обставин) з ознаками алкогольного сп'яніння, а не в стані такого сп'яніння, про який йдеться в оскарженій постанові судді від 14.06.2016.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що після виявлення (суб'єктом складення протоколу) у цього водія автомобіля ознак алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 відмовилася від проходження на місці освідчення засобом алко-тестера «Драгер», а також - у медичному закладі.

Тобто викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини є іншими ніж ті, що містяться в оскарженій постанові судді від 14.06.2016 (фактично встановлено одночасно два адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння).

З цих підстав та відповідно до вимог ч.7, п.3 ч.8 ст.294 КУпАП оскаржена постанова судді від 14.06.2016 щодо ОСОБА_1 також підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови зі встановленням обставин правопорушення, у вчиненні якого свою вину визнає ОСОБА_1

Апеляційним судом встановлено, що 27.03.2016, біля 2 год., в м. Мукачево, по вул. Матросова, поблизу АЗС «Shell», ОСОБА_1 керувала автомобілем «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зі звернення до апеляційного суду ОСОБА_1 вбачається, що вона свою вину у вчиненому визнає (а.с.26, абз.4 знизу).

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому, така повністю підтверджується: складеним щодо неї протоколом про адміністративне правопорушення від 27.03.2016 серії АП2 № 092853, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.с. 1-3).

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 та кваліфікує її дії за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є триваючим, оскільки таке виявлено працівником поліції в день складання ним відповідного протоколу - 27.03.2016, з дня вчинення порушення і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився передбачений ч.2 ст.38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2016 провизнання ОСОБА_1 винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Визнати ОСОБА_1 винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із спливом передбаченого ст.38 КУпАП строку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя