АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 02.10.2016 о 02:10 год. в м. Києві по вул. Святошинській, керуючи мотоциклом «Хонда АХ-1» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року та постановлення нової, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; в матеріалах справи відсутні докази його винності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, стверджує, що він не був учасником дорожнього руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення інспекторів поліції ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Із матеріалів справи убачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, зокрема безпосередньо у судовому засіданні заслухав пояснення інспекторів поліції ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, переглянув відеозапис, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції заслухав пояснення:

- інспектора патрульної служби ОСОБА_3 про те, що під час патрулювання 02.10.2016 року вони з напарником ОСОБА_5 від таксиста отримали інформацію про те, що на перехресті вул. Святошинської та Львівської з мотоцикла, що рухався, впав водій; під'їхавши, побачили, як водій підняв транспортний засіб, запустив двигун, одягнув шолом і намагався рушити. Після того, як вони його зупинили та попросили зняти шолом, помітили, що він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, що не заперечував і сам ОСОБА_2 Ними був викликаний інший патруль для проведення подальших дій щодо огляду на стан сп'яніння;

- інспектора патрульної поліції ОСОБА_5, який дав аналогічні за змістом пояснення щодо подій за участю ОСОБА_2;

- інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 про те, що 02.10.2016 року, прибувши на місце події, побачив ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, його одяг з однієї сторони був розірваний, на руці видимі тілесні пошкодження, мотоцикл пошкоджений, у зв'язку з чим ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у передбаченому Законом порядку. Однак, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків, пояснивши, що не був учасником дорожнього руху;

- інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, який дав аналогічні за змістом пояснення щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння у ОСОБА_2, його неналежної поведінки та наявних у нього ушкоджень руки, пошкоджень одягу та транспортного засобу;

- свідка ОСОБА_7 про те, що він почув звук удару та, підійшовши до пішохідного переходу, побачив мотоцикліста, біля якого вже знаходились працівники поліції;

- свідка ОСОБА_8, допитаного за клопотанням ОСОБА_2, про те, що в кінці жовтня 2016 року близько 02:00 год. йому зателефонував ОСОБА_2 - його сусід по гаражу та попросив приїхати на місце пригоди забрати мотоцикл. По прибуттю ОСОБА_8 забрав мотоцикл з пошкодженнями: пошкоджене дзеркало та подряпаний пластик. Пошкодження свідчили про те, що мотоцикл падав.

Наведені пояснення свідків узгоджуються між собою, об'єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами та у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушеннь, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року, - без зміни.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.М. Сітайло

Справа № 33/796/1642/2016 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Скорін А.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.