Спарва№ 308/8932/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. розглянувши адміністративні матеріали інспектора роти №2 взводу №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_2 керував т.з. марки Крайслер д.н.з. SO 308 AS з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу Drager AlKotest-0571 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності 2-ох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що відмовився від проходження освідчення за допомогою приладу Drager, так як його не ознайомили із сертифікатом. Пояснив, що мав бажання здати кров на дослідження. Вказав, що за самозверненням пройшов освідчення на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, за наслідками якого встановлено що він був тверезий.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Так, згідно п. 6 розділу І інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі "Інструкція" ), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу ІІ "Інструкції" проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським .

З дослідженого у судовому засіданні протоколу вбачається, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та в закладах охорони здоров'я.

Заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , ОСОБА_2 вказує, що мав бажання здати кров на дослідження, а не пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Суд звертає увагу , що згідно п.7 розділу ІІІ "Інструкції" проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Згідно п.14 розділу ІІІ "Інструкції" якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров'я, куди він доставлений.

Виходячи з правового аналізу вимог Інструкції слід дійти висновку, що приписи Інструкції чітко визначають випадки при яких обовязково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров'я.

Виходячи з викладеного, суд вважає доводи ОСОБА_2, про те, що всупереч вимог Інструкції у нього не було відібрано ніяких аналізів для лабораторних досліджень не заслуговують на увагу , оскільки обовязкове проведення лабораторних досліджень здійснюється на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також у випадку ДТП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №083632 від 07.09.2017 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили своїми підписами факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою технічного засобу алкотестеру «Драгер», а також у лікаря -нарколога медичного закладу ЗОНД, письмовими поясненнями ОСОБА_2, що приєднані до протоколу згідно яких відмовився від проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу алкотестеру «Драгер», та даними відеозапису з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, що відтворені в судовому засіданні та згідно яких зафіксовано факт перебування ОСОБА_2 у медичному закладі ЗОНД та факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння у лікаря -нарколога медичного закладу.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що повністю підтверджують вину правопорушника ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за таких обставин, враховуючи вище викладене, суд у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст. 130 КпАП України кваліфіковані вірно.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на гр-на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП , яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5