Справа № 163/2835/17 Провадження №33/773/1014/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ч.1 ст. 482 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., за участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, представника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №3038/20500/17, складеним відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України.

Вилучений за вказаним протоколом товар один декоративний пластиковий бампер до автомобіля, загальною вагою 6 кг та вартістю 828 грн. 34 коп. передано Волинській митниці ДФС для вирішення питання про їх долю в порядку ст.ст. 238, 243, 488 МК України.

ОСОБА_3 ставилось у провину те, що він 04 серпня 2017 року слідуючи з ОСОБА_5 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, смугою руху «червоний коридор», вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме одного декоративного пластикового бампера до автомобіля, загальною вагою 6 кг та вартістю 828 грн. 34 коп., через митний кордон України, поза митним контролем, з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Митним органом дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.482 МК України.

Закриваючи провадження у справі місцевий суд у своїй постанові зазначив, що матеріали справи не містять будь-яких доказів про те, що посадова особа митного органу була засуджена за вчинення злочину, передбаченого ст.364 КК України. В матеріалах справи також відсутня і ухвала про закриття кримінального провадження стосовно будь-якої службової особи митного органу за ст.364 КК України за нереабілітуючих підстав.

Не погодившись із таким судовим рішенням, заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у порушенні митних правил за ч.1 ст.482 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому порушення, оскільки останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України поза митних контролем, тобто із незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного органу.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, за диспозицією ч.1 ст.482 МК України відповідальність передбачена за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Отже, обєктивна сторона порушення митних правил, передбачених вказаною нормою, окрім іншого, полягає у протиправному звільненні від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Суддею місцевого суду вірно було враховано, що за положеннями ч.1 ст.364 КК України зловживання владою або службовим становищем - це умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

При цьому, наявність у діях особи складу кримінального правопорушення може бути встановлена обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Проте, матеріали даної справи не містять обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, і яким би посадова особа митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС була би засуджена за вчинення злочину, передбаченого ст.364 КК України, як і відсутня також ухвала про закриття кримінального провадження стосовно такої особи за ст.364 КК України за нереабілітуючих підстав.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких даних про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вищевказаним фактом, і при цьому посадовій особі було оголошено підозру у вчиненні злочину в сфері службової діяльності.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів про переміщення ОСОБА_3 товарів з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів, судом не встановлено та Волинською митницею ДФС до суду надано не було.

За таких обставин підстав для висновку про переміщення ОСОБА_3 товарів з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС, за передбачена відповідальність ч.1 ст.482 МК України, не вбачається.

А тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України та відповідно закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Постанова судді Любомльського районного суду від 10 листопада 2017 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

Беручи вищевикладене, апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя