Справа № 466/4329/17 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 33/783/1217/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2017 рокупро притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він

13.06.2017 року о 18 год. на вул. М. Зерова, 20 у м. Львові керував автомобілем марки «Mercedes A-170», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2017 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивовані тим, що матеріали справи не спростовують ту обставину, що він не був водієм та не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Як зазначає апелянт, працівники поліції його не зупиняли як водія автомобіля, не фіксували жодного порушення правил дорожнього руху, а чекали його біля припаркованого автомобіля, та в розмові пояснили, що отримали повідомлення про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Жодні його пояснення не брали до уваги, пройти огляд на місці зупинки не пропонували, вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не виконали.

На його переконання, оскаржувана постанова судді прийнята без з'ясування всіх фактичних обставин справи, а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол.

Також в обґрунтування необхідності скасування постанови ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі покликається на те, що суд порушив його право на участь у розгляді справи, розглянувши таку у його відсутності.

Окрім цього, ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого апелянт покликається на те, що розгляд справи відбувся у його відсутності, він належним чином не повідомлявся про час й місце судового засідання, а копію постанови він отримав лише 06.09.2017 року.

Заслухавши ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Оскільки судовий розгляд у суді першої інстанції проводився у відсутності ОСОБА_2, у матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення такого про час й місце судового засідання, останній отримав копію постанови лише 06.09.2017 року, відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду дотримався вказаних вимог закону, встановивши при цьому обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки судді про наявність вини ОСОБА_2 ґрунтуються на сукупності зібраних й перевірених доказів, зокрема згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13 червня 2017 року серія БР№260486 (а.с.1), складеним у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог КУпАП, 13.06.2017 року о 18 год. на вул. М. Зерова, 20 у м. Львові водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Сам протокол про адміністративне правопорушення був підписаний правопорушником, в якому останній зазначив, що працівники поліції затримали його як особу, яка потерпіла від протиправних дій місцевих мешканців.

Відповідно до наявного у матеріалах справи рапорту поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_5 (а.с.3), підставою для зупинки водія ОСОБА_2 працівниками поліції та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, став виклик о 18 год. 10 хв. про те, що за адресою вул. М. Зерова, 20 у м. Львові водій автомобіля знаходиться у стані алкогольного сп'яніння. Прибувши на місце події, працівники поліції виявили скупчення людей за вказаною адресою. Водії інших транспортних засобів вказали на ОСОБА_2 та повідомили, що останній рухався проти напрямку руху вказаної вулиці, заблокувавши при цьому виїзд. Водії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були свідками того, як водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Mercedes A-170», д.н.з. НОМЕР_1, з усіма ознаками алкогольного сп'яніння, після чого ними було викликано патрульну поліцію та написано письмові пояснення. ОСОБА_2 було запрошено до Залізничного ВП для встановлення особи, оскільки будь-які документи, які посвідчують особу, він відмовився пред'являти. Даній особі було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, від якого він відмовився.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6,7).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечив та пояснив, що дійсно 13.06.2017 року відпочивав з друзями та вживав алкоголь, однак за кермо свого автомобіля «Mercedes A-170», д.н.з. НОМЕР_1, не сідав. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, оскільки не керував транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що свідком складання протоколу відносно ОСОБА_2 та подій, що відбувалися 13.06.2017 року близько 18 год. на вул. М. Зерова у м. Львові він не був, однак підтвердив, що того дня вони разом з ОСОБА_2 та друзями відпочивали і вживали алкоголь.

Свідок ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції пояснив, що 13.06.2017 року приблизно о 18 год. рухався автомобілем на вул. М. Зерова у м. Львові, і стався затор, оскільки, як з'ясувалось пізніше, на смузі одностороннього руху назустріч був автомобіль «Mercedes A-170», з польськими номерами, який перешкоджав руху іншим зустрічним йому транспортним засобам.

Допитана в апеляційному суді працівник поліції ОСОБА_5, якою був складений протокол про адміністративне правопорушеннявід 13 червня 2017 року серія БР№260486, повідомила, що працівники патрульної поліції за викликом прибули на вул.Зерову у м.Львові. Близько десятки громадян зупинили автомобіль «Mercedes A-170», який, як вони вказували, рухався проти руху і перешкоджав руху інших автомобілів, що рухалися йому у зустрічному напрямку. Такі вказували на ОСОБА_2 як на водія, який їхав автомобілем «Mercedes A-170» та блокував рух транспортних засобів, й побачили, що той перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом спростовується наявними матеріалами справи й показаннями допитаних апеляційним судом свідків та розцінюються судом як спосіб уникнення відповідальності.

Твердження ОСОБА_2 про порушення його права на участь у розгляді справи як на підставу скасування оскаржуваної постанови не підлягають до задоволення, оскільки таке право ОСОБА_2 було відновлено апеляційним судом шляхом прийняття апеляційної скарги до провадження та забезпечення його участі у судових засіданнях. Відтак апеляційний суд не вбачає з наведених в апеляційній скарзі підстав для скасування постанови судді.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено суддею першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи, що при розгляді справи суддею не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_2 задоволити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 31 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк