Сарненський районний суд
_______________________________________________________
Справа № 572/283/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області О.А. Рижий, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,-

Права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності розяснені , -

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 185099 вбачається, що ОСОБА_1 28.01.2017 року о 14.40 год. в м. Сарни по вул. Соборна Рівненської області керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-21150», н.з. ВК 3470 ВЕ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, при цьому не заперечив, що 28.01.2017 р. о 14.40 год. перебував в стані алкогольного спяніння, але зауважив, в той момент за кермом транспортного засобу марки «ВАЗ-21150», н.з. ВК 3470 ВЕ не знаходився, вказавши, що за кермом знаходилась його дружина ОСОБА_2 .

Адвокат ОСОБА_3, при розгляді справи про адміністративне правопорушення дав пояснення в заперечення вини ОСОБА_1 та просив допитати свідками дружину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 клопотання судом було задоволене.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 28.01.2017 р. їй подзвонив чоловік ОСОБА_1 та повідомив, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння, а тому вона повинна приїхати, та забрати транспортний засіб, сівши за кермо даного автомобіля, так як він цього зробити не може. ОСОБА_2 повідомила, що вона разом з своєю сестрою після того, як отримала дзвінок від свого чоловіка поїхала до нього та сівши за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ-21150», н.з. ВК 3470 ВЕ, до якого також сіли її чоловік ОСОБА_1 та сестра поїхали додому. Проте, під час руху, даний автомобіль вийшов з ладу, а тому вона була змушена зупинитись. ОСОБА_2 пояснила суду, що працівники поліції підійшли до них та транспортного засобу саме в той момент, коли він стояв на місці, оскільки вийшов з ладу. Даний свідок суду вказала, що ОСОБА_1 за кермом даного транспортного засобу в той момент не знаходився.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та показання свідка ОСОБА_2 підтвердила свідок ОСОБА_4, яка являється сестрою свідка ОСОБА_2, вказавши, що того дня разом з сестрою поїхала забирати її чоловіка ОСОБА_1, оскільки останній подзвонив її сестрі і сказав, що перебуває в стані алкогольного спяніння. Свідок ОСОБА_4 наголосила на тому, що в той момент, коли до них підійшли працівники поліції, транспортний засіб марки «ВАЗ-21150», н.з. ВК 3470 ВЕ стояв на місці, оскільки вийшов з ладу, чому саме вона пояснити не може. За кермом даного транспортного засобу знаходилась її сестра ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП№4 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 суду пояснив, що 28.01.2017 року о 14.40 год. в м. Сарни по вул. Соборна Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «ВАЗ-21150», н.з. ВК 3470 ВЕ, при чому знаходився в стані алкогольного спяніння, про що підтверджує результат алкотесту «Drager», результат якого 4.53., на що також вказував при допиті в судовому засіданні свідок ОСОБА_5

Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на неодноразові виклики суду не зявилися про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02) провадження' у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 сг. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині "дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися віл обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

У зв'язку з вищенаведеним, свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення викликалися до суду для обгрунтування позиції поліцейського СРПП №4 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області по справі, проте вони на виклик суду не зявилися, при причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, які зявилися, беручи до уваги те, що свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення до суду не зявилися, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП діях ОСОБА_1, оскільки наданими доказами не спростовані пояснення ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_4, що керувала автомобілем саме ОСОБА_2

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд.

Суддя Сарненського районного суду О.А. Рижий