Справа № 206/4706/17
Провадження № 3/206/1648/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2017року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді Грицаюк Н.М.,

при секретарі Сєдовій А.О., Берези І.П.,

особи, яка притягається

до адміністративнорї відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпро відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого та зареєстрваного за адресою: м. Дніпро, вул. Давидова , буд. 133,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АА № 073100 від 31.08.2017 року ОСОБА_1 31.08.2017 року приблизно о 03 год. 50 хв., у дворі будинку № 14- а по вул. Молодогвардійській в Самарському районі м. Дніпра справляв природні потреби, чим порушив громадський порядок та громадську мораль, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину в інкримінованому правопорушенні, пояснивши., що в той день він посварився з дівчиною, з якою деякий час підтримував фактичні шлюбні стосунки і остання вигнала його з квартири вночі та викликала наряд поліції. Він попросив поліцейських не залишати його вночі в незнайомому місці та відвезти до найближчого людного місця, співробітниками поліції йому в цьому було відмовлено, пізніше в нього викрали мобільний телефон, він декілька разів викликав поліцейський патруль, що не сподобалось поліцейським , і вони склали на нього адмінпротокол.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що він складав адмінпротокол на ОСОБА_3 .Д.О. за ст.173 КУпАП за те, що він о третій годині ночі 31.08.2017 року відправляв природні потреби у дворі багатоквартирного будинку № 14-а по вул. Молодогвардійській в м.Дніпро. Вночі того дня конфлікт виник між правопорушником та ОСОБА_4, яка деякий час проживала з ОСОБА_1О однією родиною, і у якої в той день з ним виник конфлікт. Остання вигнала правопорушника зі своєї квартири, і ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного сп*яніння, декілька разів телефонував на номер 102 під всякими приводами , бажаючи, щоб патруль поліції доставив його додому замість служби таксі, потім повідомляв , що в нього викрали мобільний телефон, на що декілька патрульних автомобілів були задіяні та відпрацьовувались прилеглі території за явно неправдивим повідомленням ОСОБА_3 про факт грабежу відносно нього. ОСОБА_3 біля дев*ятиповерхового будинку відправив природні потреби, що і послугувало підставою для складання даного адмінпротоколу.

Ретельно дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновку про закриття адміністративного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ст.8, 10 Загальної декларації прав людини, ст. 6, 19 Конституції України передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.245 КупАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та про інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

На підставі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Диспозицією ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство законодавцем передбачені такі ді, як нецензурна лайка в громадському місці, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Проявом хуліганських дій є будь я- кі протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб, самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до роз*яснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

З досліджених судом доказів : рапорту співробітника патрульної служби, запису з камери нагрудного відеєреєстратора співробітників патрульної поліції , проглянутої судом , вбачається, що ОСОБА_1 дійсно неодноразово безпідставно викликав наряди поліції , чим ускладнив їх роботу. Разом з тим, як вбачається з даного запису, останній просив надати дозвіл відправити природні потреби, але співробітник патрульної служби на це зауважив, що він не має права утримувати ОСОБА_1 від цих дій, але роз*яснює йому, що в цьому випадку він буде притягнутий до адмінвідповідальності за ст.173 КУпАП та на нього буде складено протокол, оскільки останній неправильно себе поводив з співробітниками патрульноїх служби, неодноразово здійснюючи дзвінки на номер 102 та бажаючи, щоб його доправили додому на автомобілі патрульної служби замість служби таксі При цьому в процесі розмови звучить фраза поліцейського : « Как вы с нами, так и мы с вами».

Таким чином, дослідивши всі наявні по справі докази, суд прийшов до висновку, що наданий на розгляд адміністративний матеріал не місиять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, так у протоколі місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено скоєння правопорушення біля житлового будинку по вул. Молодогвардійській ,14-а в Самарському район м. Дніпропетровська. Разом з тим, час скоєння правопорушення 3 година ночі, при цьому відсутні сторонні громадяни , тому відсутній і такий чииник як мотив задоволення індивідуальних потреб, самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вбачає підстави вважати, що складання даного протоколу співробітниками поліції було викликане бажанням у будь який спосіб притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за дії , що виражались в неодноразових дзвінках на номер 102 з необґрунтованими повідомленнями та зверненнями..

Інші докази у матеріалах адміністративного провадження відсутні. Таким чином межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у порушенні громадського порядку чи спокою громадян.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому необхідно звільнити останнього від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.М. Грицаюк