Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2017 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 25 серпня 2017 року о 23 годині 25 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Якубовського у м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 зазначає про порушення суддею норм процесуального права, зокрема, вимог ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, оскільки ОСОБА_4 на місці зупинки пояснював працівникам поліції, що знаходився в припаркованому автомобілі неподалік від місця проживання, тобто транспортним засобом не керував, що не давало підстав для проведення огляду на стан сп'яніння. Також його підзахисний надав документ про інвалідність по зору і пояснив, що переніс травму ока, яке не реагує на світло, а не тому, що він начебто перебував у стані сп'яніння. Ці обставини не були враховані суддею місцевого суду, як і невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, в якому не зазначені всі відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та час вчинення правопорушення.

З огляду на викладене захисник просив постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою протокол про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення.

________________________________________________________________________

Справа № 33/796/3100/2017 Постанова винесена суддею Рудиком І.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, пропуск якого захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не брав участь у розгляді справи, а копію постанови отримав поштою 17.11.2017 року.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4, будучи повідомлений про дату, час і місце, не прибув і не повідомив про поважні причини. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення процесуального строку, апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 24.11.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_4, і вона не містить даних про дату отримання ним копії судового рішення. Не довіряти твердженням захисника про отримання правопорушником копії постанови 17.11.2017 року немає підстав, а тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_4; письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у присутності яких ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі та із застосуванням алкотеста "Drдger"; поясненнях інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_7, опитаного безпосередньо в суді першої інстанції.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Пояснення ОСОБА_4 про те, що він не керував транспортним засобом, викладені в апеляційній скарзі захисника, є неправдивими і спростовуються відеозаписом нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, який надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва вже після прийняття рішення.

На цьому записі зафіксовано, як працівники поліції зупиняють автомобіль НОМЕР_2 з метою перевірки номерів агрегатів, намагаються встановити особу водія, яким виявився ОСОБА_4, пропонують йому пройти огляд на стан сп'яніння як на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров'я, від чого водій відмовився, в тому числі в присутності свідків. А тому порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущено не було.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права є неконкретними, а посилання на невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП не відповідають дійсності, оскільки він містить і відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, і час вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, слід зауважити, що апеляційні вимоги захисника про повернення протоколу про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення не узгоджуються з положеннями ч.8 ст.294 КУпАП, якою передбачено, яке рішення має право прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Таким чином обставини справи встановлені суддею всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи захисника про протилежне, і винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_4 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Отже, постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року, якою на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн