П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2017 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли з ДПП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, навчається в Токмацькому механічному технікумі ЗНТУ, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, рнкопп НОМЕР_1,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

29.01.2017 року о 01.00 год. ОСОБА_1 по вул. Гоголя, навпроти буд. 197 в м. Токмак Запорізької області керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного спяніння (бліда шкіра обличчя, зіниці очей розширені та не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху,за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

17.03.2017 року в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду в присутності адвоката ОСОБА_2, з якою ним 13.02.2017 року укладено договір про надання правової допомоги, пояснив, що він 23.01.2017 року був на прийомі у лікаря, лікував простудне захворювання, тому вживав лікарські засоби. Вночі 29 січня 2017 року його бабусі, якій 75 років, стало погано і він на автомобілі НОМЕР_2 поїхав в аптеку за ліками. На вул. Гоголя в м. Токмак він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти медичне обстеження на предмет вжитку наркотичних засобів, але він відмовився, тому що поспішав. В стані наркотичного чи алкогольного спяніння не перебував.

При розгляді справи судом ОСОБА_1 були розяснені його права.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявила клопотання про витребування доказів, зокрема відеозапису подій 29.01.2017 року, зробленого працівниками поліції, яки затримали ОСОБА_1 та допиту зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення свідків.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Так, з огляду на положення ст.268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03.04.2017 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать розписки з їх підписами, наявні в матеріалах справи, до суду не зявилися, про причини своєї неявки не повідомили, до суду із заявою про відкладення розгляду справи не звертались.

Неявка захисника до судового засідання не звільняє особу від обовязку зявитися до суду.

Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи суду пояснив, що 29 січня 2017 року близько 01 години ночі він повертався з роботи додому, коли, на вул. Гоголя в м. Токмак, був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому бути свідком при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, на що той погодився. Він підійшов до автомобіля поліції, біля якого знаходився ще один чоловік, теж свідок, після чого в його та в присутності іншого свідка працівник поліції запропонував раніше незнайомому ОСОБА_4, якій знаходився в автомобілі поліції, проїхати до медичного закладу для проведення медичного обстеження на стан наркотичного спяніння, оскільки ОСОБА_1 підозрювався в керування автомобілем в стані наркотичного спяніння. ОСОБА_1 в його та іншого свідка присутності від проходження медичного обстеження на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився, після чого він підписав протокол про адміністративне правопорушення,пояснення та поїхав додому.

Свідок ОСОБА_5, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не зявилися, про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оглянувши наданий до матеріалів справи диск з записом подій, які мали місце в ніч на 29 січня 2017 року вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена дослідженими по справі доказами і підтверджується наступним.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 172090 від 29.01.2017 року вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 власноручно зазначив «управляв автомобілем дуже квапився в лікарню не поїхав, від керування відсторонено».

Під час складання протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак він не оскаржував дії інспектора поліції.

Оформлений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 172090 від 29.01.2017 року відповідає вимогам КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, згідно з якими водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння.

У судовому засіданні було досліджено та відтворено відеозапис з місця події 29.01.2017 року, з якого вбачається що ОСОБА_1 не оспорював факт перебування за кермом та керування автомобілем, крім того відеокамерою зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження медичного обстеження на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, відмова ОСОБА_1 від проходження зазначеного медичного обстеження жодним чином мотивована не була.

Суд критично ставиться до показань правопорушника ОСОБА_1 в тій частині, що вживаючи лікарські засоби під час лікування застуди, він був змушений поїхати у нічний час в аптеку з метою купити ліки своїй 75-річній бабусі, оскільки зазначені ОСОБА_1 обставини не передбачені ст. 18 КУпАП, як крайня необхідність, так як могли бути відвернені іншими засобами, зокрема, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості взагалі не керувати автомобілем та викликати швидку медичну допомогу.

Крім того, порушень прав ОСОБА_1 на захист не вбачається, так як останній під час розгляду справи зазначив, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду, про будь-які порушення під час складання протоколу не зазначав, будь-яких клопотань щодо витребування, надання або дослідження інших доказів не заявляв.

Згідно довідки, складеної інспектором ДПП Пологівського ВП ОСОБА_6 ОСОБА_7 повторності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП не має; має посвідчення водія серії ВХХ № 705435.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичне обстеження для встановлення стану алкогольного сп'яніння, дії наркотичних або токсичних речовин.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: відеозаписом правопорушення, поясненнями свідка ОСОБА_3, який допитаний під час судового розгляду справи, а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, що містяться в матеріалах справи, які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння медичному закладі.

Враховуючи вищевказане, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

27 липня 2016 року набав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість», згідно якого до абзацу другого частини першої ст. 130 КУпАП внесено зміни, а саме дії передбачені частиною першої ст. 130 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Іншого виду та розміру адміністративного стягнення законом не передбачено.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и л а:

Визнати винним ОСОБА_1, рнкопп НОМЕР_1, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1, рнкопп НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області.

Суддя: