Категорія:ч.3 ст.156 КУпАП. Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Філюк П.Т., з участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ковальова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень із конфіскацією предметів торгівлі.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 гривень судового збору.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 19 липня 2017 року о 08 годині 50 хвилин, перебуваючи в м. Луцьку по вулиці Глушець, 1, на ринку «Центральний», з кіоску НОМЕР_1 здійснював реалізацію горілки (спирту) в кількості одна пляшка в пластиковій тарі ємкістю 0.25 л та одна пляшка в скляній тарі ємкістю 0.25 л.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що вилучена рідина в двох пляшках на дослідження не надавалась, а тому не зрозуміло, що саме в них знаходилось. Крім того зазначає, що судом першої інстанції неодноразово викликався свідок ОСОБА_3, однак на судові засідання не з'являвся, і адреса, яка зазначена в протоколі його допиту не існує. Також вказує, що судом безпідставно не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, які останній надав захиснику ОСОБА_5 Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Ковальова С.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог закону дотримано не було.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 19 липня 2017 року зазначено, що ОСОБА_1 реалізував громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_6 горілку (спирт).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.156 КУпАП.

Відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Диспозиція правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, передбачає торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук.

Однак, в даному випадку в протоколі не виконано вимогу Закону, оскільки належним чином не сформульовано диспозицію ч. 3 ст. 156 КУпАП, а саме, не зазначено про таку торгівлю з рук.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, крім іншого, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол.

Так, під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не здійснював торгівлю алкогольними напоями, а протокол про адмінправопорушення є незаконним.

Також зазначив, що даний протокол був складений через три дні після вказаної події. Аналогічні пояснення він давав і під час розгляду справи місцевим судом.

Однак, судом першої інстанції доводи ОСОБА_1 в цій частині не перевірені та не спростовані.

Ч.3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В основу винуватості ОСОБА_1 суддя першої інстанції фактично поклав лише зміст протоколу, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, протокол огляду та вилучення.

Разом з тим, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.5,6), в них відсутні підписи посадової особи яка відбирала такі пояснення.

Також, підпис посадової особи відсутній і в протоколі огляду та вилучення від 19 липня 2017 року (а.с.4).

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19 липня 2017 року, ОСОБА_1 ставиться в провину, що він реалізував горілку (спирт) в кількості дві пляшки по 0,25 л.

Разом з тим, згідно фото наявного в матеріалах справи (а.с.9), вилучена рідина знаходилась в пляшках 0,25 л. та 0,75 л., а тому такі докази не можна брати до уваги, в розумінні ст. 251 КУпАП.

Однак місцевий суд не звернув уваги на дані суперечності.

Також, в матеріалах справи відсутній документ (висновок експерта, дослідження спеціаліста тощо), який би підтверджував той факт, що рідина яка знаходилась у вилучених пляшках є горілкою (спиртом), тобто алкогольними напоями.

Орган, який уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення зобов'язаний надавати докази щодо винуватості осіб, які притягуються до адмінвідповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що наведені у постанові докази винуватості ОСОБА_1 не були ретельно перевірені і зіставлені та належно оцінені у сукупності.

Так, встановлюючи винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого правопорушення, суддя лише перерахував докази, однак, жодному із них аналізу та оцінки не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, достовірні докази, які б підтверджували факт торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями з рук, відсутні, а тому вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, є недоведеною.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.Т. Філюк