Справа № 462/5236/17
ПОСТАНОВА
29 листопада 2017 року Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючого судді Кирилюк А.І., при секретарі Фрейдун А.М.., за участю прокурора Петренко В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беш Алма Комратського району Республіки Молдва, громадянина України, працюючого заступником командира частини начальника зберігання, підполковника Військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- за ч.2 ст.172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Тобто, ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника командира військової частини - начальник зберігання військової частини НОМЕР_1 , відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме: 23.10.2017 о 15:20 год. повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним, зазначив, що свої дії пов`язує з великою завантаженістю на роботі, необізнаністю, у скоєному кається.
Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.
Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень Національного агентства запобігання корупції, до посадових осіб юридичних осіб публічного права відносяться керівники державних підприємств та їх заступники.
Згідно із Роз`ясненням щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, у цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону, під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.
Відповідно до частини третьої статті 65 Господарського кодексу, керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. Так, суб`єктами декларування у державному чи комунальному підприємстві є керівник цього підприємства, його головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), члени виконавчого та інших органів управління підприємства, передбачені його статутом. Перелік посадових осіб, визначений кодексом, не може бути змінений статутом чи рішенням підприємства. Крім того, статутом підприємства його посадовими особами можуть бути додатково визнані й інші особи, які, відповідно, будуть виступати суб`єктами декларування відповідно до Закону. Враховуючи вищевикладене, суб`єктами декларування у державному чи комунальному підприємстві є керівник цього підприємства, його головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), члени виконавчого та інших органів управління підприємства, інші посадові особи передбачені його статутом, а також працівники, які наділені повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.
Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.
Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП доведена. Враховуючи особу правопорушника, ступінь його провини, враховуючи, що він щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає,що для його виховання та попередження скоєння з його боку нових правопорушень, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст.38, 124 , 283-285 КУпАП, суд
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот ) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк