АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/910/17 Номер провадження 33/786/1080/17Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
Категорія: ст.164 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2017 року ,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Диканського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, голову правління СБК «Лан», до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. в прибуток держави без конфіскації знарядь виробництва СБК «Лан»

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 02.10.2017 року о 16 год. будучи посадовою особою - керівником суб'єкта господарювання допустив порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме, здійснював господарську діяльність без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд безпідставно не взяв його доводи, щодо сплину строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки перевірка проводилася з 14.07.2017 по 21.07.2017 та погодився з доводами представника Державної екологічної інспекції в Полтавській області, що правопорушення виявлене 02.10.2017 р.

Крім того зазначає про сумнівність повноважень Державної екологічної інспекції у Полтавській області на проведення перевірки, оскільки у судовому засіданні відповідні документи на підтвердження повноважень як інспекції так і державного інспектора ОСОБА_4 не досліджувалися. Йому не вручався та не надсилався поштою другий екземпляр протоколу. Додана до матеріалів справи копія Акту перевірки низької якості. У протоколі не зазначені адреси свідків.

Судом необґрунтовано було відхилено клопотання про зобов'язання інспектора надати оригінал та належної якості повну копію Акту перевірки; припису, наказу про проведення перевірки, інших документів, на підставі яких інспектор склав протокол , другий екземпляр протоколу, та викликати у судове засідання свідків, вказаних у протоколі.

Дії по оформленню дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підприємство розпочало підписанням 21.10.2013 року договору про надання послуг у сфері екології, однак контрагент не виконав своїх зобов'язань згідно договору. 11.10.2017 підприємство отримало такий дозвіл, що свідчить про відсутність його бездіяльності.

Вважає, що об'єктивна сторона правопорушення не доведена, а суб'єктивна сторона взагалі відсутня, а тому підстав вважати, що в його діях є склад адміністративного правопорушення немає.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено обов'язок підприємства, установи, організації та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після тримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді до уваги не приймаю, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених доказів.

Приймаючи рішення по справі, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, що підтверджується: протоколом № 004361 від 0910.2017 р., актом перевірки Державної екологічної інспекції у Полтавській області СБК «Лан» від 02.10.2017 р.

ОСОБА_2 при апеляційному розгляді пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складався при ньому, від отримання другого примірника протоколу, від підпису у протоколі він відмовився, оскільки йому були не зрозумілі терміни, які саме суду не пояснив. Інспектор, який проводив перевірку, надавав посвідчення та припис на перевірку підприємства.

Доводи апеляційної скарги щодо невручення апелянту другого примірника протоколу, відсутність у інспектора повноважень для здійснення перевірки, до уваги не приймаю, як такі, що спростовані самим апелянтом.

Посилання ОСОБА_2 на закінчення на момент розгляду справи місцевим судом строків, передбачених ст. 38 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи.

Факт отримання підприємством 11.10.2017 року дозволу на викиди забруднюваних речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не може свідчити про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, так як станом на дату перевірки підприємства уповноваженим органом - 02.10.2017, та складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення - 09.10.2017, такого дозволу підприємство не мало.

Клопотань про допит свідків, дослідження додаткових доказів ні апелянтом ні захисником заявлено не було.

Згідно ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, стягнення, на нього, накладене у відповідності до ст. 33 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта не вбачаю.

Керуючись ст. 249 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко