Номер провадження: 33/785/368/17
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю. О.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 09.12.2016 р. о 04 год. 20 хв. ОСОБА_2 в м. Одесі, по пр-кт М. Жукова, 30 А, керував автомобілем «Lexus IS200» держ знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- про дату та час розгляду справи він не був повідомлений належним чином, оскільки судова повістка про виклик у судове засідання йому не направлялась, тому постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства;

- поза увагою суду залишилось те, що він у стані алкогольного сп'яніння не перебував, але співробітники поліції не звернули уваги на його бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі;

- крім того, він самостійно протягом години після складання протоколу звернувся до Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я, де пройшов огляд на стан сп'яніння, за результатами якого було зроблено висновок про відсутність ознак алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_2 зазначив, що про дату та час розгляду справи він не був повідомлений належним чином та про наявність постанови у відношенні нього дізнався випадково, та копію її отримав лише 30.01.2017 року, тому просить поновити йому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційним судом розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 призначався на 07.03.2017 року та на 23.03.2017 року, проте, в судові засідання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений як судовою повісткою так і в телефонному режимі на телефонний номер захисника ОСОБА_4, зазначений в апеляційній скарзі.

Окрім того, 23.03.2017 року, від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд скарги у його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Згідно ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виклик в судове засідання, призначене на 05.01.2017 року та направлення ОСОБА_2 копії постанови суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №024655 від 09.12.2016 р., в якому ОСОБА_2 підтвердив факт погодження з правопорушенням (а.с. 4);

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.12.2016 р. (а.с.6-7), згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_2 проходив тест на стан сп'яніння, в результаті якого було виявлено 1,13 % проміле, підтвердженням чого є акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с.5) та роздруківка з приладу «Drager Alkotest» (а.с.3);

- записами з відео-реєстраторів, які були витребувані з управління патрульної поліції м. Одеси, встановлених у інспекторів поліції по факту зупинення та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2, дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, з яких чітко вбачається, що працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції провели освідування ОСОБА_2 на стан сп'яніння, а також запропонували проїхати в медичний заклад, на що він відмовився.

Стосовно доводів апелянта про те, що працівники поліції повинні були провести його огляд на стан алкогольного сп'яніння лише в медичному закладі, чим порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (надалі - Інструкція), апеляційний суд вважає наступне.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Аналізуючи зазначені положення Інструкції, апеляційний суд вважає, що поліцейські, при зупинці ОСОБА_2 та його огляді на стан сп'яніння керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що на місці зупинки, а також, в подальшому, від ОСОБА_2 скарг та зауважень на дії працівників поліції не надходило, крім того він повністю погодився з протоколом про адміністративне правопорушення та підписав його.

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські зобов'язані були доставити ОСОБА_2 до медичного закладу для проведення освідування, оскільки працівники поліції діяли в межах наданим їм повноважень та зазначених вище вимог Інструкції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 самостійно протягом години після складання протоколу звернувся до Одеського обласного медичного центру психічного здоров'я, де пройшов огляд на стан сп'яніння, за результатами якого було зроблено висновок про те, що він не перебуває у стані алкогольного сп'яніння, апеляційний суд не може прийняти як доказ відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки з наданого вище відео чітко вбачається, що працівники поліції з дотриманням вимог Інструкції двічі провели освідування ОСОБА_2 на стан сп'яніння, а також запропонували проїхати в медичний заклад, на що він відмовився.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що незважаючи на те, що ОСОБА_2не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді 1-ої інстанції, однак обставини вчинення ним правопорушення судом 1-ої інстанції встановлені об'єктивно та перевірені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....

Таким чином, одним із способів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тому для кваліфікації дій за вказаною частиною статті достатньою находження особи в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується переліченими вище доказами.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому не має підстав для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2017 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца