Номер провадження: 33/784/134/17
Провадження № 33/784/134/17 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: Лагода К.О.
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючої судді Гребенюк В.І.

За участі: секретаря судового засідання Грабовецької О.С.

особи, яка притягалася до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого Данилюка Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання потерпілого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Миколаєва, не працюючого, проживаючого на АДРЕСА_1

- закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови судді, 29 жовтня 2016 року інспектором 4 роти 1 батальйону УПП у м. Миколаєві було складено протокол про те, що 29 жовтня 2016 року приблизно о 16.20 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Миколаєві на пр. Героїв України, біля будинку № 77 при зміні напрямку руху, порушивши п. п. 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності свого маневру, при повороті ліворуч скоїв зіткнення із транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Суддя закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що з оскаржуваною постановою ознайомився лише 06 березня 2017 року в апеляційному суді Миколаївської області під час ознайомлення із своїм захисником з матеріалами справи № 490/10583/16-п за його апеляційною скаргою.

Зазначає, що в судовому засіданні по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ніколи участі не приймав та ніяких пояснень як свідок не надавав.

Не заперечує, що 06 грудня 2016 року перебував у Центральному районному суді м. Миколаєва, але в судовому засіданні по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та надавав пояснення як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, але ніяким чином не як свідок у справі ОСОБА_2, а ОСОБА_2 навпаки по його справі надавав суду пояснення як свідок, а не як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що участі у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не приймав, повідомлень (повісток) у відповідності до ст. 277-2 КУпАП про день, час та місце розгляду справи не отримував, постанову суду також не отримував та про прийняте рішення дізнався лише 06 березня 2017 року у засіданні апеляційного суду Миколаївської області.

В запереченнях ОСОБА_2 зазначає:

що в суді першої інстанції одночасно слухалось дві справі щодо однієї події і що ОСОБА_3 був присутній в судових засіданнях;

що 06 грудня 2016 року відбулось останнє з трьох судових засідань по вказаним справам про адміністративне правопорушення і головуюча у вказаних справах вийшла до нарадчої кімнати, а повернувшись спочатку оголосила текст рішення у справі № 490/10556/16-п - відносно нього, а потім - відносно ОСОБА_3;

що ОСОБА_3 був присутній при оголошенні вказаних рішень суду;

що 01 лютого 2017 року під час першого судового засідання в апеляційному суді Миколаївської області під головуванням судді Чебанової - Губарєвої Н.В. зазначалось, що провадження про притягнення його (ОСОБА_2) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2016 року було закрито. При цьому зауважує, що інтереси ОСОБА_3 представляв адвокат Данилюк Р.В., який мав у той самий день вказати ОСОБА_3 на необхідність оскарження даного судового рішення, що зроблено не було.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката Данилюка Р.В. на підтримку клопотання першого про поновлення строку на апеляційне оскарження; заперечення ОСОБА_2 проти поновлення строку на оскарження; дослідивши матеріали справи та додатково надані матеріали, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувана постанова суду винесена 06 грудня 2016 року. Скарга подана до Центрального районного суду м. Миколаєва 07 березня 2017 року, тобто з пропуском строку оскарження майже на три місяці.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду та протоколу судового засідання суду першої інстанції ОСОБА_3 брав участь у судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (судові засідання від 14 листопада 2016 року, 22 листопада 2016 року, 06 грудня 2016 року), надавав пояснення, як і його дружина ОСОБА_6 і ОСОБА_2; заявляв клопотання; додатково надавав суду фотокартки з місця ДТП.

Як свідчить протокол судового засідання суду першої інстанції, суддею в одному судовому засіданні розглядалися обидва протоколи про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП - і відносно ОСОБА_2, і відносно ОСОБА_3 Обидва в судових дебатах заявили про невизнання своєї провини. За результатами судового розгляду суддею винесено дві постанови.

При цьому права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності (які, до того ж, є значно ширшими, ніж права потерпілого у справах про адміністративні правопорушення), судом були дотримані в повній мірі.

Зазначене спростовує доводи потерпілого ОСОБА_3 щодо його необізнаності стосовно постанови судді про закриття справи відносно ОСОБА_2 до 06 березня 2017 року.

Крім того, твердження потерпілого ОСОБА_3 про те, що він дізнався про закриття провадження відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за цією ДТП в апеляційному суді лише 06 березня 2017 року, спростовуються даними журналу судового засідання апеляційного суду Миколаївської області від 01 лютого 2017 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, у якому брав участь і захисник ОСОБА_3 - адвокат Данилюк Р.В., і ОСОБА_2 у статусі потерпілого.

Саме під час допиту останнього він повідомив про закриття за цією ДТП відносно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зазначену обставину потерпілий ОСОБА_3 підтвердив під час апеляційного розгляду його клопотання.

Однак, ані потерпілий ОСОБА_3, ані його представник адвокат Данилюк Р.В. з незрозумілих причин не звернулися до суду першої інстанції для самостійного ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Крім того, прохання до апеляційного суду витребувати з суду першої інстанції та оглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_3 від 15 грудня 2016 року на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2016 року відносно нього, в жодному разі не свідчить про його необізнаність щодо результатів розгляду цієї справи відносно ОСОБА_2 та не доводить такого.

Врешті решт, така позиція потерпілого ОСОБА_3 є і вкрай нелогічною, щоб (як він наразі стверджує), він, достеменно знаючи про наявність протоколу у справі про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника ДТП (ОСОБА_2.), так байдуже ставився до результатів її розгляду у той час, як він активно захищає свою точку зору щодо своєї невинуватості у цій ДТП.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову судді майже через три місяці після її винесення, не навів об'єктивно поважних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді апелянтом був пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

За приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП закон пов'язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання вказаними у ній особами копії постанови суду, а з датою винесення судового рішення.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження потерпілим ОСОБА_3 постанови судді від 06 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2

Повернути потерпілому ОСОБА_3 його апеляційну скаргу (з додатками) на дану постанову судді, як особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Гребенюк В.І.