Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/6764/16-п Суддя в 1 інстанції Фунжий О.А.
№ провадження 33/778/113/17 Суддя в 2 інст. Гриценко С.І.
Категорія ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього, на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого малярем-штукатуром Ват «Мотор Січ», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 28 листопада 2016 року о 02 годині 25 хвилин, біля будинку № 4 по вул. Голуба у м. Запоріжжі керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9. А Правил дорожнього руху .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд об'єктивно не дослідив усі фактичні обставини, поверхнево розглянув справу, встановивши обставини, які суперечать фактичним обставинам, які мали місце, не дослідив наявні докази і не надав їм оцінку.

Зокрема, суд під час розгляду справи не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а тому, на переконання апелянта , приймаючи рішення про винуватість особи, суд не перевірив належним чином відповідність його дій кваліфікації ч. 1 ст. 130 КупАП .

Зважаючи на положення ст. 21 КПК України щодо доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строки на апеляційне оскарження.

В судові засідання суду апеляційної інстанції 08.02.2017 р., 24.02.20917 р., 06.03.2017 р., 13.03.2017 р. та 20.03.2017 р. ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином поштовими відправленнями та по телефону, про що свідчать його заяви про перенесення слухання справи. Суд не приймає долучені до заяв ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи довідки для рецептів як такі, що свідчать про поважність причин неявки до суду, оскільки ці довідки не відповідають вимогам, які пред'являються до таких документів. Суд, приймаючи до уваги розумність строків розгляду справи, прийшов до висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 20.03.2017 р., оскільки ОСОБА_1 про цей час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'яваився, про поважні причини своєї неявки суд на час розгляду справи не повідомив.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Віршуючи питання щодо винуватості ОСОБА_1, у відповідності до постанови, суд дослідив: пояснення ОСОБА_1, який в судовому засіданні повністю визнав свою провину у вчинені вказаного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у відповідності до яких ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, після чого зазначену особу - водія патрульним екіпажем поліції було перевірено на стан алкогольного сп'яніння, у ході якої за допомогою приладу «Драгер» було встановлено, що зміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 0,52 проміле.

Крім того, ОСОБА_1 було направлено на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість раекції до КУ «ОКНД».

Згідно висновку КУ «ОКНД» від 28.11.2016 року ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

При наявності зазначених обставин суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП , а саме, в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП , спростовуються дослідженими в ході розгляду справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, доказами.

Доводи, на які посилається апелянт щодо свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яких під час судового розгляду не допитав суд першої інстанції для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на правильність висновків суду не впливають і факту встановленого як уповноваженими особами, так і судом факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9А ПДР України не спростовують.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що справу суд розглянув із дотримання вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з'ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтовуючи свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення, суд також врахував межі санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, правильно у передбачений ст. 38 КУпАП строк та у встановленій межі обрав та наклав стягнення.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду під час перегляду встановлено не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови суду - відмовити.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.І. Гриценко