Номер провадження: 33/785/1633/17
Номер справи місцевого суду: 496/3132/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_3, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.10.2017 року, -

встановив:

оскарженою постановою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 22 серпня 2017 року, о 1820 год., в м. Одесі по вул. Балківська, 4, ОСОБА_3 керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом «Gooseneck» державний номерний знак НОМЕР_2, здійснюючи поворот праворуч не впевнився в безпечності маневру, та не звернувся до сторонньої допомоги здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Мотивуючи прийняте рішення суддя районного суду послався на те, що факт дорожньо-транспортної пригоди, щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, не знайшов свого підтвердження. Суддя районного суду зазначив, що за результатами дослідження доказів по справі було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода була наслідком неналежного виконання водієм автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 вимог п.п. 13.1, 14.1 Правил дорожнього руху України. Одночасно суддя районного суду зазначив, що дії ОСОБА_3В регламентувалися положеннями п.10.6 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду Хуторна Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на оскарження постанови районного суду, у звязку з тим, що справу було розглянуто у її відсутність, а копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 05.10.2017 року. Просить постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно закрив провадження по справі у звязку відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через не виконання водієм ОСОБА_3 вимог п.10.06 Правил дорожнього руху України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу; пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наданий потерпілою ОСОБА_4 диск відеозапису відео-регістратора з її автомобіля; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 289, ст. 294 ч. 2 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 не була присутня 05.10.2017 року при розгляді адміністративної справи в Біляївському районному суді Одеської області, та про розгляд справи повідомлена не було. Як свідчить зміст апеляційної скарги ОСОБА_4 копію оскаржуваної постанови судді районного суду вона отримала 09.10.2017 року (а.с.13), що підтверджується розпискою про отримання копії постанови (а.с.11).

За таких умов, строк на апеляційне оскарження для особи, яка не була присутня під час розгляду справи в районному суді, починається з дня отримання нею копії постанови, тобто з 09.10.2017 року.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Біляївського районного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_4 подала 17.10.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду останньою пропущений з поважних причин та підлягає поновленню (а.с. 12).

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо незаконності та необґрунтованості постанови судді районного суду, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №000817 від 22.08.2017 року, 22 серпня 2017 року, о 1820 год. в м. Одесі по вул. Балківська, 4, ОСОБА_3, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом «Gooseneck» державний номерний знак НОМЕР_2, здійснюючи поворот праворуч, не виконав вимог п.10.6 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності маневру, та не звернувся до сторонньої допомоги, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Допитаний судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він рухався із сторони глухого мосту по вул. Краснослобідська та здійснив поворот праворуч на вул. Балківську 4/1, виїхавши на головну дорогу, завершуючи поворот почув удар в задню каретку причепу. При цьому, ОСОБА_3 пояснив, що здійснюючи поворот праворуч, він виконав вимоги п. 10.6 Правил дорожнього руху України, оскільки керуючи габаритним транспортним засобом, впевнився в безпечності свого маневру та виконував поворот праворуч з крайнього положення, що дозволяло йому відійти від вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України. Перед здійснення повороту, він переконався, що автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по праві полосі руху, зупинився. Він впевнившись, що автомобіль ОСОБА_4 розуміючи габарити його вантажного автомобіля, зупинився та пропускає його, почав поворот праворуч. Разом з цим в той час, коли він завершував поворот, і автомобіль під керуванням ОСОБА_4 знаходився в «мертвій зоні», а тому він його не міг бачити, він відчув зіткнення з його автомобілем. Стверджує, що водій ОСОБА_4 не врахувала неможливість проїзду з виконанням повороту праворуч, не вжила заходів щодо зупинки свого транспортного засобу та допустила зіткнення. Разом з цим, він заявив, що також не заперечує своєї провини, оскільки в той час, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_4 опинився для нього в «мертвій зоні», він не переконався, що вона також не почала рух. Після перегляду в судовому засіданні апеляційного суду диску відеозапису відео-регістратора з автомобіля ОСОБА_4, ОСОБА_3 погодився з тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв.

Допитана судом апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснила, що 22.08.2017 року рухаючись по вул. Краснослобідській в м. Одесі, побачивши що крайня права полоса вільна здійснила поворот праворуч на вул. Балківська, 4/1. В момент повороту вона побачила, що вантажний автомобіль знаходиться дуже близько до неї, та теж здійснює поворот праворуч, після чого відбулося зіткнення автомобілів. Разом з цим, вона заявила суду, що також не заперечує своєї провини, оскільки в той час, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_3 вже розпочав поворот праворуч, вона не впевнилася в безпечності свого повороту, не врахувала дорожньої обстановки, не переконалася, що вона з урахуванням габаритів вантажного автомобіля, зможе завершити поворот праворуч. Після перегляду в судовому засіданні апеляційного суду диску відеозапису відео-регістратора з її автомобіля, ОСОБА_4 погодилася з тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв.

Відповідно до вимог 10.6. Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_3 не виконав вимоги п.10.6 ПДР України, не впевнився що його дії не створять небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з цим, під час апеляційного перегляду постанови судді районного суду було встановлено, що водій ОСОБА_4 також не виконала вимог Правил дорожнього руху України, не вибрала безпечного інтервалу, перебуваючи в ситуації загрози настання ДТП, не вжила дій щодо зупинки керованого нею транспортного засобу, продовжила рух незважаючи на безпечність своїх дій та допустила зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_3

Таким чином, під час апеляційного розгляду, за результатами допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також перегляду відеозапису на якому зафіксована дорожньо-транспортна пригода, апеляційний суд приходить до висновку, що дії обох водіїв знаходяться в причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою.

Разом з цим, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу, мало місце 22.08.2017 року, провадження по справі відносно ОСОБА_3, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, підлягає закриттю, в звязку з закінченням на день апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.10.2017 року задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.10.2017 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення скасувати а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2