П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю ОСОБА_1 розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР №215019 від 23.09.2017 року, того ж дня близько 17.30 год. в м. Ужгород, по вул. Станційна,2 водій ОСОБА_1, керував т/з Daewoo Т13110 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння за згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням алкотестеру Drager Alcotest в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Даними діями водій порушив п.2.9а ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортними засобом в стані алкогольного спяніння. Пояснив, що він приїхав на вказаному автомобілі на територію автовокзалу,при спробі виїхати з неї охоронець не випустив його. Між останніми виникла суперечка та бійка. В подальшому гр. ОСОБА_1, припаркував свій автомобіль та зайшов у магазин, купив пляшку пива та випив її. Поліцейські, які прибули на місце події запропонували йому пройти тест на вживання алкоголю, хоча він сам визнав,що випив пиво, але на проходження тесту погодився. Пройшов його в присутності двох свідків, результати показали, що він вживав алкогольні напої.

Працівник поліції, яким складено протокол викликався в судове засідання, однак не з»явився.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_4, показав, що ОСОБА_1 йому дзвонив, просив приїхати за машиною, оскільки вживав алкогольні напої. Коли він приїхав на місце події, були присутні працівники поліції, які складали на ОСОБА_1 протокол.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_5, показав, що 23.10.2017 року він був разом з ОСОБА_1 в машині. Вони приїхали на автовокзал та заїхали на його територію, оскільки відкритий був шлагбаум. У них виникла суперечка з охоронцем автовокзалу. Коли виїхали з території автовокзалу то припаркували автомобіль біля автовокзалу. Після чого пішли пити алкогольні напої, потім повторно виникла суперечка з охоронцем. Після чого приїхали патрульні поліцейські та почали складати протокол на ОСОБА_1.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП суд повинен своєчасно, повно, всебічно та обєктивно зясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обв'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. П.6 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

В даному конкретному випадку гр. ОСОБА_1 від проходження тесту на вживання ним алкоголю не відмовився. Пройшов його за допомогою алкотестеру в присутності двох свідків. Однак, слід вказати на те, що сам він повідомив працівникам поліції, що випив пиво. При цьому пояснивши що це відбулася після того як він припаркував свій автомобіль, після вживання алкоголю сідати за кермо не мав наміру.

Факт проведення огляду задокументовано в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням двох свідків. До матеріалів справи додано їх письмові пояснення.

Відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп»яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із діями поліцейських, а саме з тим що відносно нього складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1, звернувся до правоохоронних органів із заявою. Копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) додана до матеріалів справи.

Як вбачається із рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_6, протокол серії БР №215019 було складено ним на основі показів свідків, які стверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Даного факту не заперечує і останній. Однак, заперечує що перебував за кермом в стані алкогольного спяніння, оскільки керував транспортним засобом до вживання алкогольних напоїв.

Доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1Н . керував транспортним засобом, Daewoo Т13110 д.н.з. НОМЕР_1, 23.09.2017 року о 17.30 по вул Станційна в м. Ужгород, у стані алкогольного спяніння, в матеріалах справи відсутні. До протоколу про адміністративне правопорушення додано друковані бланки письмових пояснень свідків, які підписані ними про те, що у їх присутності, водій пройшов, на місці, медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest. При цьому матеріали справи не містять доказів у заперечення тверджень гр. ОСОБА_1, що вживання ним алкоголя відбулося після того як він залишив автомобіль на стоянці.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вище зазначених обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 284, 287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс пос танову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7