АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/3093/2017 Суддя у І-й інстанції: Диба О.В.
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосоване до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 14 вересня 2017 року о 17 год. 19 хв. в м. Києві по вул. Богатирська, 6-а, керуючи автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1, не вибрала безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушила п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вказуючи на незаконність постанови, оскільки вона винесення в порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що потягло за собою однобічне, неповне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, їх необ'єктивне та не всебічне дослідження та ненадання їм належної оцінки, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом її винуватості, оскільки у нього не вказана суть правопорушення, достовірні та фактичні обставини справи. Натомість вона, керуючи автомобілем «Ніссан» проїжджала повз стоячого автомобіля «БМВ», коли його водій ОСОБА_3 раптово відчинив ліві передні двері, де і сталося зіткнення, а тому на її думку в його діях вбачаються порушення п.15.13 ПДР України.

Зазначає, що судом не з'ясовано всі обставини ДТП, не з'ясовано як повинна була діяти водій ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, чи мала вона технічну можливість уникнути зіткнення, чи перебувають її дії в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5, які проти неї заперечили, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 148178 від 14.09.2017, схемою місця ДТП, фотознімками з пошкодженнями автомобілів, поясненнями ОСОБА_3, з яких вбачається, що у нього заглух автомобіль, а тому він включив аварійний сигнал та почав відчиняти двері щоб завести автомобіль. Водій ОСОБА_2 не помітила його автомобіль оскільки дивилась вперед і у зв'язку зі своєю неуважністю зчесала (відірвала) двері. Він кричав їй у вікно але вона не звертала уваги, так як сказала, що слухала гучно музику.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та висновок експертного дослідження № 0266 від 25 листопада 2017 року про те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються невідповідності п.15.13 ПДР України, так як він у даній дорожній обстановці повинен був керуватися вимогами п.15.13 ПДР України, до уваги суду не беруться, оскільки згідно пояснень самої ОСОБА_2, під час свого руху вона бачила припаркований автомобіль «БМВ», двері якого були відчинені.На зустріч їй рухався автомобіль та її автомобіль не помістився за габаритами між зустрічним автомобілем і «БМВ» з відчиненими дверцятами.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустила порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України і тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому постанова Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко