Провадження № 3/127/6617/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Вінниці Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Пархоменка), 6, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 26.09.2017 року, о 10 год. 10 хв., на а/д М-12 Стрий-Знамянка, 400 км., в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки "Opel Omega 2.0". д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судові засідання призначені на 03.11.2017 року, 23.11.2017 року та 12.12.2017 року правопорушник не зявився. Подав до суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за місцем проживання правпорушника. Зважаючи на відсутність будь-яких доказів поважності причин неявки в судові засідання ОСОБА_1, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність, оскільки про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовими відправленнями та заявленим клопотанням.

При цьому, розглянувши клопотання суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення є доцільним розглядати за місцем його вчинення та відповідно за місцем складання протоколу, оскільки у разі невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення для повного, всебічного та обєктивного розгляду може виникнути необхідність допиту свідків та поліцейських, які проживають у м. Вінниці та Вінницькій області.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.5.Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Крім того, вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 203265 від 26.09.2017 року, письмовими поясненнями свідків, рапортом поліцейського та довідкою поліції.

Суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_1 та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а також, ґрунтуються на особистих оціночних судженнях правопорушника і розумінні ним суті вчиненого правопорушення, з якими суд не погоджується. Судом при підготовці справи до розгляду перевірявся протокол на відповідність вимогам ст. 256 КУпАП та порушень в його оформлені не виявлено. При цьому, зважаючи на надані ОСОБА_1 письмовим поясненням по обставинам справи та заперечень суд звертає увагу, що останній не був позбавлений можливості подавати докази на їх підтвердження в порядку ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують відповідальність правопорушника не встановлено, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками наркотичного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.33, ч. 1 ст.130,280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя