П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/59/17

09.03.2017 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Коліуш О.Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.12.2016 року (на бланку серії АП2 № 410587) далі по тексту Протокол, 28.12.2016 року о 02 години 45 хвилин в м. Кременчуці по проспекту Лесі Українки, 16 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, у звязку з чим, за висновком особи, що склала протокол, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив справу відносно нього закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки під час складання протоколу порушено порядок його складання.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як убачається з Протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння 28.12.2016 року, о 02 години 45 хвилин. Протокол було складено 28.12.2016 року о 02 години 45 хвилин.

Однак з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, доданих до протоколу, убачається, що вони були запрошені як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння о 03 години 00 хвилин, тобто вже після часу складання Протоколу, що викликає у судді обґрунтовані сумніви стосовно того, що зазначені свідки були очевидцями відмови водія від проходження такого огляду.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що в даному випадку матеріалами справи не доведено поза межами розумного сумніву вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 251, 252, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя Коліуш О.Л.