Справа № 433/1786/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря Брайловської М.М.,

прокурора Барабаша Ю.М.,

начальника міжрайонного відділу МВ №5 УЗЕ в Луганській області ДЗЕ НПУ ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріалами справи про корупційне адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який є суддею у відставці, одруженого, маючого вищу освіту, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2017 р. з Апеляційного суду Луганської області до Сватівського районного суду Луганської області було направлено матеріали справи про корупційне адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 миколи Андрійовича за ч.2 ст.172-6 КУпАП, складені Управлінням захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП № 164 від 18.10.2017 року, ОСОБА_2, відповідно до ст. 1, ст. 45 та ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП є субєктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» письмово не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підпунктами 6, 7 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про Національне агентство.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Субєкт декларування відповідно до статті 1 Закону це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

До осіб, які зобовязані подавати декларації відповідно до цього Закону, відповідно до частини 2 статті 45 Закону зокрема належать особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи, що ОСОБА_2, будучи особою, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязана наступного року після припинення діяльності подати установлену статтею 45 Закону декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, то останній до її подання є субєктом декларування.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України15.07.2016 за № 959/29089), субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК по суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідно електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що наказом Троїцького районного суду луганської області від 12.06.2017 року № 10-О «Про відрахування зі штату судді Троїцького районного суду Луганської області Ляшенка М.А.» визначено виплатити судді Ляшенку Миколі Андрійовичу компенсацію за невикористані частини основної щорічної відпустки: за період роботи з 23.03.1993 року до 22.03.1994 року 23 календарні дні, за період роботи з 23.03.1994 року до 22.03.1995 року 5 календарних днів, за період роботи з 23.03.1995 року до 22.03.1996 року 5 календарних днів, за період роботи з 23.03.2007 року до 22.03.2008 року 32 календарних дні, за період роботи з 23.03.2009 року до 22.03.2010 року 7 календарних дні, за період роботи з 23.03.2010 року до 22.03.2011 року 35 календарних дні, за період роботи з 23.03.2011 року до 22.03.2012 року 30 календарних дні, за період роботи з 23.03.2017 року до 12.06.2017 9 календарних дні. Компенсацію за невикористані додаткові відпустки: за 2012 рік 15 календарних днів, за 2013 рік 15 календарних днів , за 2014 рік 15 календарних днів, за 2016 рік 15 календарних днів (п.2). Виплатити вихідну допомогу ОСОБА_2 в розмірі трьох місячних суддівських винагород за останньою посадою у звязку з виходом у відставку (п.3).

Відповідно до листа територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (від 27.09.2017 № 1606/17Вих) на картковий рахунок ОСОБА_2 платіжним дорученням від 14.06.2017 року № 459 було перераховано та 15.06.2017 року (згідно відмітки Управління Державної казначейської служби України у м. Рубіжному Луганської області) фактично отримано дохід (вихідна допомога та компенсація за невикористану основну щорічну відпустку) в розмірі 207 070,39 грн.

Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VІІІ, установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року 1600 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів складає 80000грн.

За таких умов, у субєкта декларування ОСОБА_2 виник обовязок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, у десятиденний строк після отримання доходу, а саме упродовж період часу з 14.06.2017 по 23:59 год. 23.06.2017 письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2, 28.03.2017 року було подано щорічну декларацію за 2016 рік, 12.06.2017 декларацію перед звільненням, що свідчить про обізнаність ОСОБА_2 з вимогами Закону в частині фінансового контролю. Але після отримання 14.06.2017 року ОСОБА_2 доходу в сумі 207 070,39 грн., розмір якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року відповідного року, що є суттєвою зміною в майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання, він письмово не повідомив про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

В судовому засіданні начальника міжрайонного відділу МВ №5 УЗЕ в Луганській області ДЗЕ НПУ ОСОБА_1, зазначив, що підтримує доводи, викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП № 164 від 18.10.2017 року та просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУПАП та призначити мінімальний розмір штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що він не є субєктом даного правопорушення, оскільки 12.06.2017 року , відповідно до наказу № 10-0 Троїцького районного суду його відраховано зі штату суддів Троїцького районного суду та звільнено у відставку з посади судді. Крім того, 12.06.2017 року, при виході у відставку ним було отримано грошові кошти в сумі 207 070,39 грн., які були нараховані при виході у відставку та подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ( після звільнення), до якої він в графу «отримані доходи» вніс вищевказану суму грошових коштів від 12.06.2017 року. Зазначив, що вказана сума 207 070,39 гривень була внесена до декларації від 12.06.2017 року та включена до загальної суми 418 072 гривень. Просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пославшись на лист ВССУ від 22.05.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення повязані із корупцією.

Заслухавши доводи всіх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Рішення одинадцятої сесії двадцять першого скликання Луганського обласного Ради народних депутатів від 18 березня 1993 року «Про дострокове звільнення та вибори народних суддів окремих міських та районних народних судів», ОСОБА_2 обраний суддею Троїцького районного народного суду (а.с. 24)

Рішенням Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Троїцького районного суду Луганської області у відставку» від 23.05.2017 року № 1214/0/15-17 ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Троїцького районного суду Луганської області у звязку з поданням заяви про відставку ( а. с. 13 ).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 112 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Пунктом 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України у редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" встановлено, що до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснює Вища рада юстиції.

В ст. 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зазначено, що суддя здійснює свої повноваження до ухвалення рішення про його звільнення.

Наказом голови Троїцького районного суду Луганської області «Про відрахування зі штату суду судді Троїцького районного суду Луганської області Ляшенка М.А.» від 12.06.2017 №10-О, на підставі рішення Вищої ради юстиції «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Троїцького районного суду Луганської області у відставку» від 23.05.2017 року №1214/0/15/, з 12.06.2017 року ОСОБА_2 відраховано зі штату Троїцького районного суду Луганської області (а. с.28).

12.06.2017 року ОСОБА_2 була подана електрона декларація "після звільнення" (а.с. 12-20). В графі «Доходи, у тому числі подарунки», заробітна плата отримана за основним місцем роботи зазначена декларантом сума «418072».

Як вбачається довідки про доходи ОСОБА_2 від 12.06.2017 року наданої ДСА України в Луганській області загальна сума доходу за період з січня 2017 року становить 418071,91 гривень (а.с.44).

Згідно листа територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (від 27.09.2017 № 1606/17Вих) на картковий рахунок ОСОБА_2 згідно платіжного доручення з від 14.06.2017 року № 459 та списку перерахувань в Ощадбанк № 6 за червень 2017 було перераховано 207 070,39 грн. (а.с. 51-52).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство..

Одночасно, згідно з листа-розяснення Національного агентства з питань запобігання корупції № 51-09/2732/17 від 08.02.2017 у розділі 2 «Доходи у тому числі подарунки» повідомлення про суттєві зміни субєкта декларування зазначається отриманий дохід, у тому числі заробітна плата (грошове забезпечення), отриману як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом. Під заробітною платою розуміється основна заробітна плата, а також будь-які заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) особі у звязку з відносинами трудового найму. Враховуючи викладене, субєкт декларування, у разі отримання заробітної плати, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня відповідного року, повідомляє про зміни у майновому стані у десятиденний строк з дня отримання заробітної плати (грошового забезпечення), тобто загальної суми нарахованої заробітної плати.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, тобто відправлення правосуддя з 12.06.2017 року. 14 червня 2016 року ОСОБА_2 було перераховано 207 070,39 гривень вихідної допомоги.

Електронна декларація була подана ОСОБА_2 12.06.2017 року. При цьому, як пояснив ОСОБА_2, на дату подачі декларації він отримав довідку про нараховану суму вихідної допомоги, яку ним було відображено в декларації 12.06.2017 р., яка включає в себе в тому числі й суму вихідної допомоги. Зазначені доводи ОСОБА_2 підтверджуються довідкою про доходи, виданою Рубіжанською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області від 12.06.2017 р. та в судовому засіданні не були спростовані.

Виходячи з наведеного, на момент отримання вихідної допомоги в розмірі 207 070,39 грн. в розумінні положень ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 не був субєктом відповідальності.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення № 164 від 18.10.2017 року та долучених до нього матеріалах справи відсутня офіційна інформація НАЗК щодо даних викладених в протоколі з метою підтвердження чи спростування вказаних обставин. Відповідні висновки щодо обставин правопорушення особою, якою було складено протокол, зроблено на підставі огляду Єдиного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про що зазначено в адміністративному протоколі. Більше того, субєкт, який уповноважений складати протокол про корупційні правопорушення навіть не звертався з офіційним запитом до Національного агентства з питань запобігання корупції (спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, який є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику) з метою отримання офіційної інформації щодо обставин викладених в протоколі.

Відповідно до ст.2, ст.7 та ст.245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Таким чином, оскільки на момент отримання вихідної допомоги в розумінні положень ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 не був субєктом відповідальності у звязку з припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави у сфері відправлення правосуддя, а тому зазначене вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.172-6, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст.283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.М.Скрипник