П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/5797/17

3/336/2094/17

м. Запоріжжя 19 грудня 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, не працює, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вбачається наступне.

6 жовтня 2017 року о 14-00 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Г. Квітки-Основяненка, 234 керував автомобілем «Джиллі», держномер 08 ВВ 1805, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Cудова повістка про виклик у судове засідання була надіслана особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, поштою рекомендованим листом із повідомленням на адресу, повідомлену вказаною особою під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася і вказана особа, і прокурор через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.

В порядку ч.1 ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчиненняОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що було учинено водієм повторно протягом року після вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Порядок вказаного огляду визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

При цьому у відповідності до ч. 2 п. 6 розділу ІІ вищевказаної Інструкції при вказаному огляді не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається із матеріалів справи, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 такі вимоги витримані не були.

Так, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2017 року, 06.10.2017 року о 14-00 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Г. Квітки-Основяненка, 234 керуючи автомобілем «Джиллі», держномер 08 ВВ 1805, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль «Мерседес Бенц», держномер АР 6965 СХ, водій ОСОБА_2, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Названим судовим рішенням було визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів цієї справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При цьому ОСОБА_2 є потерпілим у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а ОСОБА_3 являється дружиною названого потерпілого, з чого слідує, що поліцейським були залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви, оскільки потерпілий та його дружина є зацікавленими особами у результатах розгляду справи.

Крім того, у відповідності до п. 7 розділу І вищевказаної Інструкції у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Отже, для констатації перебування водія устані, зокрема, алкогольного спяніння (за відсутності огляду в закладах охорони здоров'я) є обовязковою його згода з позитивними результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Натомість, при відтворенні відеозапису події на доданому до протоколу диску для лазерних систем зчитування було встановлено, що тестування на алкоголь було надано для підпису особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, але поліцейський жодним чином не зясовував, чи була наявна згода вказаної особи із результатами проведеного огляду.

У звязку з викладеним, суд доходить висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення перелічених вище свідків не є достатніми та переконливими доказами виниОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, бо і протокол і акт огляду складено за участі вищевказаних свідків, а сам ОСОБА_1 до закладу здоровя не направлявся за виписаним направленням.

Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутня об'єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а отже відсутній і склад адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного та вимог ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суддя вважає, що порушене щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає - закриттю за відсутності в його діях складу правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.