печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від представника Уповноваженого ВРУ з прав людини відносно ОСОБА_1, заступника директора з навчально-виховної роботи школи І-ІІІ ступенів № 134 ім. Ю.О. Гагаріна м. Києва, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2016 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягає в наступному.

Громадянка ОСОБА_2 звернулася до школи № 134 м. Києва із зверненням від 12.09.2016 щодо забезпечення доступу до навчально-виховного процесу особистого асистента дитини з інвалідністю ОСОБА_3, що є учнем даної школи.

Відповідь на своє звернення від 12.09.2016, що надійшло до школи 13.09.2016, гр-ка ОСОБА_2 отримала лише 28.10.2016, що є порушенням строків, передбачених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», якою передбачено, що письмова відповідь на звернення громадян має бути надана протягом не більше одного місяця від дня надходження.

Відповідальною особою за надання письмової відповіді заявнику на її звернення була ОСОБА_1

Таким чином, як зазначається в протоколі, відповідь на звернення ОСОБА_2 від 12.09.2016 була надана з порушенням місячного строку.

Відтак, як зазначено далі в протоколі про адміністративне правопорушення, в діях ОСОБА_1, як особи відповідальної за розгляд звернення ОСОБА_2 від 12.09.2016, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення права на інформацію та права на звернення» у зв'язку з порушенням вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме надання відповіді на звернення з порушенням встановленого Законом строку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила судді, що дійсно була відповідальною за надання відповіді на звернення ОСОБА_2 При цьому, вирішення питання, яке зазначене у зверненні ОСОБА_2 віднесено до повноважень педагогічної ради, за результатами засідання якої з розгляду звернення ОСОБА_2 залежав зміст відповіді в адресу заявниці. ОСОБА_1 в підтвердження своїх слів надала суду копію протоколу № 3 від 19.09.2016 засідання педагогічної ради школи № 134, яким було вирішено дозволити перебувати у приміщеннях школи асистента вчителя (тьютора) учня ОСОБА_4

Відповідь на адресу ОСОБА_2 було надано з урахуванням строків розгляду її звернення педагогічною радою школи № 134 в межах визначеного статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» 45-денного строку.

Вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали адміністративної справи суд прийшов до висновків, що мотивує наступним чином.

Виходячи із змісту звернення від 12.09.2016, що подане ОСОБА_2 до школи № 134 м. Києва 13.09.2016 року, дана особа просила директора школи № 134 забезпечення доступу до навчально-виховного процесу особистого асистента дитини з інвалідністю ОСОБА_3, що є учнем даної школи.

На вказане звернення ОСОБА_2 отримала відповідь з порушенням встановленого Законом строку.

Однак, диспозицією ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склад адміністративного правопорушення складає діяння, пов'язане із незаконною відмовою у прийнятті та розгляді звернення, інше порушення Закону України "Про звернення громадян" .

Діяння, пов'язані із несвоєчасним розглядом та наданням письмової відповіді на таке звернення, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, норма ч. 7 ст. 212-3 КУпАП є нормою, яка передбачає відповідальність за ті порушення Закону України "Про звернення громадян", які не зазначені у частинах 1-6 даної статті КУпАП.

В діянні ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки адміністративного правопорушення щодо порушення порядку надання відповіді на звернення громадян, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що до дії ОСОБА_1 (у випадку підтвердження складу адміністративного правопорушення в них) повинні були б кваліфікуватися саме за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Діючий Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає можливості зміни суддом кваліфікації адміністративного правопорушення, що визначена протоколом, а тому суд вважає, що такі дії призвели б до суттєвого порушення прав ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 212-3, 247, 252 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1,до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 212-3 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду м. Києва через (найменування суду).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя В.М.Карабань