Справа № 488/131/17 23.03.2017 27.03.2017 27.03.2017
Номер провадження: 33/784/137/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 27" березня 2017 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Фаріонова О.М.,

вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Комарницького М.В.

на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, остання 26.12.2016 року о 22.15 годині, знаходячись у громадському місці за адресою: м. Миколаїв, вул. Г. Попеля, 229, образливо чіплялася до громадян, співробітників поліції, висловлювалася нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок та образила людську мораль, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

15.03.2017 р. заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Комарницьким М.В. подана апеляційна скарга на зазначену постанову суду.

В прийнятті апеляційної скарги прокурора слід відмовити з наступних підстав.

Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (1697-18) внесені зміни до ст. ст. 7, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП (з врахуванням внесених до неї змін Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р.), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено вичерпний перелік суб'єктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і прокурор до цього кола суб'єктів не входить.

Як передбачено ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, за змістом ст. ст. 7, 287 КУпАП прокурор має право на оскарження постанов у справі про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є адміністративне затримання та адміністративний арешт.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що фактом, який підтверджує наявність застосування заходів впливу, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, є складений у відношенні ОСОБА_2 протокол про її адміністративне затримання від 26.12.2016 р.

Проте, в даному випадку прокурор оскаржує не протокол про адміністративне затримання ОСОБА_2 в порядку ч. 5 ст. 7 КУпАП, на що він має повноваження, а апеляційна скарга прокурором подана на постанову суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП у відношенні ОСОБА_2, тобто на постанову, яка не може бути оскаржена прокурором в порядку ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Як передбачено ч. 1 ст. 250 КУпАП, прокурор наділений правом оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 250 КУпАП, при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Як зазначено в ухвалі Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 8 грудня 2015 року, аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що має місце неузгодженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч.1 ст. 287 та ч.2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Це питання може бути вирішене у законодавчому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

Крім того, згідно з положеннями ч. 3 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників регіональних прокуратур.

При цьому, ч. 7 ст. 24 зазначеного Закону передбачено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що прокурор не брав участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, приходжу до висновку, що прокурор не має права оскаржувати постанову суду у зазначеній справі про адміністративне правопорушення.

Тому у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити та повернути її прокурору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В прийнятті апеляційної скарги заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Комарницького М.В. на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу з додатками до неї повернути заступнику керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Комарницькому М.В.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуюча