Справа № 734/3391/16-п Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/795/145/2017
Категорія - ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю прокурора Демидка Д.О., захисника Лавріненко Т.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційними скаргами захисника Лавріненко Т.Г. та ОСОБА_2 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено на неї адміністративне стягнення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п'ять тисяч сто) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Як встановив суд першої інстанції, відповідно до протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією №АА510161 та №АА510162 від 07.11.2016 року встановлено, що ОСОБА_2, будучи депутатом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, будучи відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14.10.2014 № 1700-УИ "Про запобігання корупції" (далі Закон) особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила сесію Остерської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування по питанню включення свого чоловіка ОСОБА_4 до складу виконавчого комітету Остерської міської ради. Відповідно до першої сесії 7 скликання Остерської міської ради від 12 листопада 2015 року було заслухано повідомлення голови міської територіальної виборчої комісії про результати виборів міського голови та депутатів міської ради, згідно з яким ОСОБА_2 є депутатом Остерської міської ради 7 скликання та наділена відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повноваженнями представника інтересів територіальної громади.

Проведеною перевіркою встановлено, що 07.09.2016 року на першому пленарному засіданні восьмої сесії Остерської міської ради сьомого скликання в числі інших питань, які розглядались, депутат Остерської міської ради ОСОБА_5 внесла пропозицію щодо додаткового включення до складу виконавчого комітету Остерської міської ради по дві особи від кожної політичної партії. При цьому, від політичної партії ВО «Батьківщина» ОСОБА_2 внесла пропозицію включити свого чоловіка ОСОБА_4. За результатами поіменного голосування по питанню включення до порядку денного змін до складу виконавчого комітету, а також змін у складі виконавчого комітету Остерської міської ради, ОСОБА_2 проголосувала «за» та не повідомила депутатів про реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно актового запису про укладення шлюбу № 20 від 27.04.2001 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є дружиною та чоловіком, а тому в контексті абзацу 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", являються близькими особами.

Не погодившись з рішенням суду, захисник Лавріненко Т.Г. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріали справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення, пропустивши при цьому строки накладення адміністративного стягнення та допустив порушення права на захист його підзахисної, а тому постанова є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що 14 лютого 2017 року судом незаконно зупинений строк розгляду справи, його підзахисна не була повідомлена повісткою про час розгляду справи, а тому не з'явилась у судове засідання. Повістку їй вручили тільки 14 лютого 2017 року, хоча повістка має вручатися не пізніше як за три дні. Умисного ухилення від явки до суду ОСОБА_2 судом не було встановлено. За таких обставин, суд першої інстанції неправомірно, по надуманих мотивах застосував ч.4 ст.277 КУпАП як підставу для зупинення строку розгляду адміністративної справи. Обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

ОСОБА_2 також звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Козелецького районного суду від 10.03.2017 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду про зупинення строків розгляду адміністративної справи від 02.02.2017 року не може вважатися дійсною, оскільки судове засідання було проведено без її участі та участі її захисника. 14.02.2017 року суддя на надуманих мотивах, не передбачених ч.4 ст.277 КУпАП незаконно виніс постанову про зупинення строків розгляду адміністративної справи. На момент розгляду справи судді не було відомо про хворобу ОСОБА_2 Зазначає, що повістку вона не отримувала і саме це послугувало причиною неявки, а не хвороба. Пізніше вона дізналась, що повістка їй на суд прийшла 14.02.2017 року у другій половині дня в день судового засідання, що підтверджується поясненнями листоноші ОСОБА_6 Отже суддя знову порушив її право на отримання повістки не пізніше трьох діб до дня розгляду справи, передбачене ст..277-2 КУпАП. 07.03.2017 року повістку їй вручив працівник поліції, що не передбачено жодним законом. 10.03.2017 року під час судового засідання ОСОБА_2 повідомила суддю, що її захисник Лавриненко Т.Г., який більше місяця займається її справою не зможе прибути до судового засідання через хворобу. Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 наполягала саме на участі її захисника, суддя прийняв рішення розпочати слухання справи у відсутності захисника. Цим суддя грубо порушив її право на захист, передбачене ст.268 КУпАП та ст.59 КУ. Клопотання ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи у присутності її захисника також було відхилене. Наголошувала, що прокурор Бабич О.М., який приймав участь у судовому засіданні перебуває у неприязних стосунках з її чоловіком. Вказувала, що під час судового засідання не було допитано ні одного свідка, понятих, саму ОСОБА_2, не з'ясувавши у судовому засіданні всебічні, повні і об'єктивні обставини справи, чим порушено вимоги ст..245 КУпАП, ст.280 КУпАП та її права на захист.

З приводу правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 визнано винною вказує, що вона мала право вільно обирати до виконкому свого чоловіка. Під час голосування ОСОБА_2 була впевнена, що закону України про запобігання корупції не порушує. Юрист Остерської міської ради, яка була присутня під час сесії запевнила її, що вона має право голосувати на підставі ст.38 Конституції України.

Зазначає, що на час розгляду справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП. Дата виявлення правопорушення є 31.10.2016 рік, а дата накладення стягнення 10.03.2017 рік. Тобто стягнення накладено через 4 місяці і 10 днів з дня виявлення. Вважає, що законно по даній справі зупинено строк з 23.01.2017 року по 01.02.2017 року, а зупинення строку з 1 по 9 лютого 2017 року та з 14.02.2017 по 07.03.2017 року є незаконним. Отже дана справа підлягає закриттю за п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її захисник підтримали подані апеляційні скарги та зазначали, що під час голосування ніякого конфлікту інтересів не було, але у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення дана справа підлягає закриттю.

Прокурор заперечив проти доводів поданих апеляційних скарг та пояснив, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, винесена відповідно до вимог чинного законодавства, строк накладення адміністративного стягнення на час винесення постанови не минув.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративне правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення крім іншого повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Однак, дані вимоги судом при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не було виконано належним чином, свій висновок про наявність складу правопорушення, суд зробив лише з даних, що містяться в протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, зазначивши в постанові всі обставини, які вказані у протоколах про вчинення корупційного діяння.

Так в тексті постанови вказано, що «відповідно до протоколів про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_2, будучи депутатом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, будучи відповідно до підпункту "б" п. 1 ч. 1 ст. З Закону України "Про запобігання корупції" особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила сесію Остерської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування по питанню включення свого чоловіка ОСОБА_4 до складу виконавчого комітету Остерської міської ради……………», тобто судом переписано фабулу протоколів, а не встановлено фактичні обставини події при розгляді справи в судовому засіданні та не зроблено їх опис, що є грубим порушенням вимог ст.283 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та адвокатом Лавріненко Т.Г. укладено договір про надання юридичних послуг від 01 лютого 2017 року. Однак, як вбачається з протоколу судового засідання розгляд даної справи проведено за відсутності захисника Лавріненко Т.Г., на участі якого наполягала ОСОБА_2 Про це суд вказав у постанові про накладення адміністративного стягнення, зазначивши, що захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, заяв та клопотань від неї на час розгляду справи не надходило. Проте, ОСОБА_2 неодноразово заявляла, що вона відмовляється від надання пояснень без участі її захисника, що останній повідомив її телефоном про хворобу і що вона бажає ознайомитися з матеріалами справи в присутності свого захисника.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен є вільним у виборі захисника своїх прав, тому пропонуючи особі, яка притягується до адміністративної відповідальності іншого захисника, в тому числі через центр надання безоплатної вторинної правової допомоги та в подальшому розглянувши справу у відсутності захисника суд першої інстанції порушив основоположні конституційні права ОСОБА_2 на захист.

Наведені вище порушення ст..59 Конституції України, ст.ст. 268,283 КУпАП, допущені під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час винесення постанови про накладення стягнення, свідчать про те, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 винесена в порушення ст.7 КУпАП, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Тобто, чинним законодавством передбачено право апеляційного суду в разі скасування постанови суду першої інстанції прийняти нову постанову або закрити провадження по справі.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з протоколів про вчинення адміністративних правопорушень датою виявлення адміністративного правопорушення є 31 жовтня 2016 року.

Однак, на думку апеляційного суду, дата виявлення адміністративного правопорушення, зазначена в протоколах про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

Так, в матеріалах справи мається лист Управління СБУ на адресу Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області від 21 вересня 2016 року щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст..172-7 КУпАП в діях ОСОБА_2 (а.с.15). Після цього, 28.09.2016 року були витребувані всі документи, які наявні у матеріалах справи і які стали підставою для складання протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.44-58).

Зазначене судом першої інстанції при обрахуванні строків накладення адміністративного стягнення не було взято до уваги.

Виходячи з викладеного, на момент апеляційного розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення.

Тому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості винести свою постанову, оскільки відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає за необхідне постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати та провадження закрити внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги захисника Лавріненко Т.Г. в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі ст.38 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. М. Короїд