АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1571/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

20 грудня 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 03.10.2017 року о 22.25 год., в м. Харкові, по вул. Гіршмана, в районі буд. 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Hyundai i30, д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосоуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARJL-0251 в присутності двох свідків. Результат огляду 1.58 %.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП, та застосувати до нього захід громадського впливу, передавши матеріали на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що дійсно вживав міцні алкогольні напої ввечері 02.10.2017 року, напередодні вище вказаної події, а наступного дня ніяких ознак сп»яніння не відчував, почувався добру, і саме тому сів за кермо. Зазначає, що адміністративне правопорушення вчинив вперше, щиро розкаюється. Крім того, вказує, що одружений, має трьох дітей, одна з яких неповнолітня, старша донька у зв»язку із хворобливим станом здоров»я (епілепсія) потребує постійного нагляду лікарів, а сплата штрафу у розмірі 10 200 гривень значною мірою погіршить матеріальний стан родини.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с. 20) Причини неявки апеляційному суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 207281 від 03.10.2017 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), роздруківкою тестування на алкоголь, результат якого становить 1,58 % (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 4-5) та самого ОСОБА_2, який не заперечував факт вживання алкогольних напоїв.

Положення ст. 21 КУпАП в даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки, як зазначено в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 особисто є фізичною особою - підприємцем.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності утриманців та хворобливий стан здоров»я одного з дітей не спростовують правильність висновків суду. Вимоги щодо пом*якшення стягнення не узгоджуються з санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіКиївського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1