Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2358/17
Провадження №: 3/332/823/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інші відомості не відомі);

-за ст. 130 ч. 2 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 269948, 25.08.2017 року о 17 годині 30 хвилин по вул.Південне шосе, 72 в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ 2125, державний номер 53837АН, з ознаками наркотичного спяніння (порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання правопорушник не зявився, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Конверти з судовими повістками повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом, як відмова особи від явки до суду тривалий час, внаслідок чого, ОСОБА_1 вважається таким, що своєчасно та належним чином повідомлений про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 269948 від 25.08.2017 року, ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлений зі змістом та повідомленням про місце розгляду справи, та підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в його відсутність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 269948 від 25.08.2017, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, проте за якою кваліфікуючою ознакою здійснено таку кваліфікацію у протоколі не зазначено.

Так, диспозиція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає "повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті".

Відповідно до п.1 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно п. 5 розділу 7 зазначеної Інструкції, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

З наявної в матеріалах справи довідки вбачається, що відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, складались протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП: 15.08.2017 року за ч.1 ст. 130 КУпАП направлено до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, 24.08.2017 року за ч.2 ст. ст. 130 КУпАП направлено до Жовтневого суду м.Запоріжжя. Справи не розглянуті.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України щодо стадій розгляду судових справ, постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП повернуто до УПП у м.Запоріжжі. Справа на даний час не розглянута. Інформація по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яку згідно довідки направлено до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, відсутня.

Таким чином, оскільки протягом року ОСОБА_1 не був підданий адміністративному стягненню за будь-яке з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП України, а відтак, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за відсутністю ознаки повторності притягнення протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 вказаної статті. З урахуванням наведеного, інспектором роти №2 батальйону № 4 УПП в м.Запоріжжі ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_2 невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Однак, зазначене не перешкоджає притягненню ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Така перекваліфікація судом дій ОСОБА_1 не погіршує його становище, не порушує його права та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих протоколом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 269948 від 25.08.2017 року, направленням, письмовими поясненнями правопорушника, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозаписом.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння та порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейськогопройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАЇ МВС (довідка), яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Згідно абзацу 2 ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, тягне за собою наступну відповідальність накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Враховуючи зазначене, а також те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, він не може вважатися водієм, а є іншою особою.

При накладені адміністративного стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1посвідчення водія не отримував, тому суд вважає необхідним притягнути його до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 268 ч.2, 283, 284 ч.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнути до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень 00 копійок на користь держави (банк одержувача ГУДКУ у Запорізькій області, код платежу 21081300, МФО 813015, , р/р 0001, одержувач ГУК у Запорізькій області).

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (банк одержувача ГУДКСУ в Запорізькій області, код платежу 22030101, МФО 813015, , р/р 0004, одержувач УДКСУ в Заводському районі м.Запоріжжя) судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О.С. Яцун