АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6892/16-п Номер провадження 33/786/32/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участі:

секретаря судового засідання - Жури Н.Л.

апелянта ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,14кв.125,

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 16.11.2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Згідно із постановою, ОСОБА_2, 22 серпня 2016 року близько 22 год. 50 хв. в м. Полтаві, по вул. Серьогіна керував автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з. 17 АТ 1580, в стані алкогольного спяніння, медичний огляд на стан спяніння проводився на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.п.2.9 а Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,прохає постанову суду скасувати. Вказував, що суд розглянув справу у його відсутності, хоча він повідомив, що не може брати участь у розгляді справи в звязку з госпіталізацією з 15.11.2016р. по 25.11.2016р., чим порушив його право на захист.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, заслухавши апелянта, який, зокрема, стверджував, що перебував поруч зі своїм поламаним транспортним засобом, а не керував ним вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя послався на те, що його вина підтверджується матеріалами справи та кваліфікував дії порушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому зі змісту постанови не вбачається, які саме матеріали справи суддя вважає доказами вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Водночас, допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_2 пояснив, що взагалі не вживає алкоголю, а результат Драгера, міг був бути спровокований великою кількістю ліків, які він приймає. Саме тому, він прохав працівників поліції відвезти його ПОНД для проходження огляду на стан алкогольного спяніння, але йому було відмовлено. Зазначив, що має видалений жовчний міхур, що могло потягнути за собою неприємний запах з ротової порожнини. Крім того, він стверджував, що не міг внаслідок поламки керувати та не керував транспортним засобом, а знаходився поруч нього.

В ході перевірки доводів апеляційної скарги, в суд апеляційної інстанції неодноразово викликалися як особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення, так і зазначені в протоколі свідки проведення огляду ОСОБА_2 на стан спяніння.. Будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4до апеляційної інстанції жодного разу не зявилися. Також, неодноразово викликався, інспектор роти № 3 батальйону УПП у м. Полтава ОСОБА_5, який складав протокол серії АП2№ 115742 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2. Листом УПП у м. Полтава, від 31.03.2017 року, апеляційному суду було повідомлено, що лейтенант поліції ОСОБА_5 відповідно до наказу ДПП № 209 о/с від 19.08.2016 року, переведений для подальшого проходження служби до УПП у м. Харкові ДПП.

Крім того, апеляційним судом був витребуваний запис з нагрудної відеокамери інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Полтаві, лейтенанта поліції ОСОБА_5 яка зафіксувала подію, що відбулася 22.08.2016 року, за адресою: м. Полтава, вул. Серьогіна,3. З отриманої на запит апеляційного суду відповіді вбачається, що його неможливо виконати внаслідок вичерпання технічних можливостей строку зберігання таких записів (п. 7 розділу XIII Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі").

З досліджених під час апеляційного перегляду справи матеріалів вбачається, що вони не містять обєктивної інформації щодо перебування ОСОБА_2 за кермом зупиненого працівниками поліції транспортного засобу. Відповідно, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2, керував належним йому транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Також, в ході апеляційного розгляду встановлено, що розглянувши справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності та без дослідження доказів по справі (допит свідків, перегляд відео, тощо) суддя суду першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням вище наведеного вважаю, що доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП нічим не спростовані. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.А.ГОНТАР