справа № 208/6146/17
провадження № 3/208/2060/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Бондаренко Н,О. розглянувши обєднану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася ОСОБА_2, Устинівського району, громадянка України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором департаменту з гуманітарних питань Камьянської міської ради з 30 червня 2016 року,

за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 року ОСОБА_3 звернулася до директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1 з інформаційними запитами в яких просила надати копії атестаційних листів працівників управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, які атестувалися за посадою спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління за 1992-2002 р., 2003-2004р., 2005 р., 2006 р., 2009 р., 2010 р., 2011 р.

18.08.2017 року ОСОБА_3 отримала відповіді, за підписом директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1, в якій відмовлено в наданні копії кваліфікаційних листів працівників управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, які атестувалися за посадою спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління за запитуємі періоди р., з посиланням на те що копії атестаційних листів є конфіденційною інформацією.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Так, відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє субєкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Вказаним Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація: 3) службова інформація (частина перша статті 6 Закону).

Так, частиною першою статті 7 Закону передбачено, що Конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, інформація зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Пункт 1 частини 1 статті 13 суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання. Пункт 3 частини 1 статті 13 Закону, особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

При цьому, відповідність одному із зазначених пунктів не означає автоматичне віднесення інформації до конфіденційної. Закон передбачає, що така інформація може бути віднесена до конфіденційної, але лише при дотриманні вимог щодо застосування трискладового тесту передбаченого частиною другою статті 6 Закону.

Відтак, обмежуючи доступ до запитуваної інформації, необхідно застосовувати частину другу статті 6 Закону, яка чітко вказує, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

- виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

- розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

- шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Такий обґрунтований висновок має надаватись розпорядником інформації в листі, яким вії відмовляє у наданні запитуваної інформації з мотивів обмеження доступу до неї.

Інших, ніж вказані вище, підстав для обмеження доступу до інформації Закон не передбачає.

Якщо інформація належить до конфіденційної, для обмеження доступу до неї розпорядник має перевірити дотримання сукупності вимог, передбачених частиною другою статті 6 Закону (застосувати трискладовий тест). Так, у відповіді розпорядник має вказати, для захисту якого інтересу доступ до інформації обмежується. Якщо такий інтерес наявний, далі розпорядник має вказати, в чому полягає істотність шкоди, що може бути завдана розголошенням цієї інформації, чому суспільний інтерес в її отриманні не переважає шкоду від її оприлюднення. Відсутність відповіді хоча б на одне із вказаних питань означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає.

Водночас, з відповідей директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1 від 18.08.2017 року вбачається, що трискладового тесту, визначеного частиною другою статті 6 Закону проведено не було.

Таким чином потерпілій безпідставно (без проведення трискладового тесту) відмовлено в наданні запитуваної інформації, за що відповідно до пункту 3 частини першої статті 24 Закону винні особи мають нести відповідальність, яка передбачена частиною другою статті 212-3 КУпАП (неправомірна відмова в наданні інформації).

Окрім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача). Аналіз положень статті 11 Закону свідчить, що обробка персональних даних може здійснюватись відповідно до закону або за згодою особи.

Аналогічні положення передбачено і частиною першою статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», згідно з якою «порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону».

Також згідно з частиною другою статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

З метою забезпечення балансу між інтересом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільно-необхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватись без згоди особи. Такі випадки передбачаються положенням статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», відповідно до якої не належать до інформації з обмеженим доступом, персональні дані, зокрема, щодо отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно, копії кваліфікаційних посвідчень осіб, які працювали в управлінні освіти Дніпродзержинської міської ради та отримували бюджетні кошти, є відкритою та надається у відповідності до вимог Закону.

Також частиною сьомою статті 6 Закону наголошується на тому, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Це означає, що у разі, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію, наприклад, шляхом ретушування.

З огляду на вказане, в діях директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова в наданні інформації.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з протоколом не згодна, вказала що, запитувачу було відмовлено у наданні копій атестаційних листів, оскільки на момент надання відповіді департамент з гуманітарних питань керувався рішенням Заводського районного суду від 15.08.2017 року у справі № 208/3384/17, яким на підставі норм конституційного права з аналогічного питання було зроблено висновок про те, що оскільки атестаційні листи складаються з відомостей про освіту, дату народження, відомостей про події та явища, що відбувалися у професійній сфері життя осіб, які не займають у департаменті з гуманітарних питань будь-яких посад або посад органів місцевого самоврядування, тобто конфіденційної інформації про особу, а особи, яких ця інформація стосується, не надавали згоди на її поширення, то ненадання такої інформації за запитом не є порушенням права запитувача на інформацію. Цим же рішенням провадження щодо неї, як посадової особи департаменту з гуманітарних питань було закрите у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 212-3 КУпАП. Після скасування апеляційним судом рішення Заводського районного суду від 15.08.2017 року на вимогу представника Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини у Дніпропетровській області перед складанням протоколів, запитувачу були надані тридцять атестаційних листів, наявних в особових справах. Вважає, що на момент надання відповіді заявниці вона мала достатні підстави відмовити їй у наданні копій атестаційних листів. Просить провадження щодо неї закрити.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративне правопорушення від 01.11.2017 року, складені за скаргою потерпілої ОСОБА_3, звернення потерпілої до Камянського міського голови, відповіді директора департаменту з гуманітарних питань міської ради 18.08.2017р., копію розпорядження міського голови Дніпродзержинської міської ради від 30.06.2016р. про призначення ОСОБА_1, посадову інструкцію директора департаменту з гуманітарних питань міської ради, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 дійсно винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, що полягає у неправомірній відмові в наданні інформації.

Під час судового розгляду встановлено, що відповіді директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1 не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цих Законом, та інформації що становить суспільний інтерес.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків.

Частиною 1 ст.7 Закону передбачено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Пункти 1 та 3 ч.1 ст.13 Закону надають визначення, хто є розпорядниками інформації, до яких належать суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання, та особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Поряд з цим, Законом передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому, відповідність одному із зазначених пунктів не означає автоматичне віднесення інформації до конфіденційної. Закон передбачає, що така інформація може бути віднесена до конфіденційної, але лише при дотриманні вимог щодо застосування трискладового тесту, передбаченого частиною другою статті 6 Закону.

Отже, відмова у наданні інформації є обґрунтованою, у разі якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Закон не вимагає обов'язкового складення та затвердження Переліку відомостей, що становлять конфіденційну інформацію. Перелік, у разі затвердження, має складатись з абстрактних категорій інформації, яка може бути віднесена до конфіденційної, безвідносно до конкретної інформації (конкретного документа). Тобто, перелік слугує тільки орієнтиром для запитувачів щодо інформації, доступ до якої може бути обмежено, у разі якщо застосування трискладового тесту в кожному конкретному випадку надасть підстави для її обмеження. З огляду на це не може бути наперед визначеного переліку конфіденційної інформації, тобто відомостей, які автоматично відносяться до конфіденційної інформації.

Таким чином, включення відомостей до Переліку відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, не є підставою для відмови у наданні інформації.

При цьому, ч.7 ст.6 Закону наголошує, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Це означає, що у разі, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію, наприклад, шляхом ретушування.

Під час судового розгляду знайшло підтвердження те, що 14.08.2017 року ОСОБА_3 звернулася до директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1 з інформаційними запитами в яких просила надати копії атестаційних листів працівників управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, які атестувалися за посадою спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління за 1992-2002 р., 2003-2004р., 2005 р., 2006 р., 2009 р., 2010 р., 2011 р.

18.08.2017 року ОСОБА_3 отримала відповіді, за підписом директора департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1, в якій відмовлено в наданні копії кваліфікаційних листів працівників управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, які атестувалися за посадою спеціаліста інспекторсько-методичної служби управління за запитуємі періоди р., з посиланням на те що копії атестаційних листів є конфіденційною інформацією.

З викладених вище підстав, суд приходить до висновку, що запитувана інформація відноситься до публічної, а посилання у відповіді на її конфіденційність не відповідає положенням Закону.

Відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Днем вчинення правопорушення є день надання відповіді, тобто 18.08.2017 року, а тому на час прийняття постанови пройшло більше трьох місяців.

Керуючись ч.2 ст.212-3,38,247,268 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська

Суддя Н.О. Бондаренко