справа №619/3445/17
провадження №3/619/866/17
Постанова

іменем України

22 грудня 2017 року суддя Дергачівського суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 селищної ради Дергачівського району Харківської області, одруженого, з вищою освітом, маючого на утриманні доньку Злату, 27.11.2014, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

16.10.2017 інспектором роти 1 батальйону 2 УПП ДПП у м.Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення БР №199369, відповідно якому 16.10.2017 о 23-00год. в м.Харків вул. Клочківська, 296А/1 водій ОСОБА_2 керував автомобілем Тойота д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатору Драгер Алкотест 6820 та в закладі охорони здоровя ХОНД за адресою: м. Харків вул. Шевченка, 26, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні правопорушення не визнав повністю та пояснив, що керувала автомобілем у тверезому стані, що підтверджується висновком. Пройти освідоцтво на стан алкогольного спяніння йому не пропонували, а зупинили керований ним транспортний засіб, навіть не пояснивши причину зупинки та склали протокол. Разом з ним у автомобілі в якості пасажирів були присутні ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будь-яких інших свідків на місці зупинки працівниками поліції залучено не було.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст.9 КпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я можливе тільки в тому разі, якщо водій відмовився від проходження такого огляду безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами (ст.266 КУпАП).

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 17.10.2017 за №2882 о 00год.35хв. Обласним наркологічним диспансером, у ОСОБА_2, направленого інспектором ГРПП Дергачівського ВП, жетон №0082951, алкоголю не виявлено.

Судом викликалися свідки, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.

Крім того, у судове засідання як свідків викликали інспекторів роти №1 батальйону №2 УПП у м.Харків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, які у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 16.10.2017 він був в якості пасажира у автомобілі, яким керував ОСОБА_2 та в м.Харків були зупинені працівниками поліції, яким здалося, що водій знаходиться у нетверезому стані, після чого інспектор поліції, не пропонуючи продути алкотестер почав складати протокол, хоча ОСОБА_2 був тверезий, після чого одразу поїхав в обласний наркодиспансер на освідування, яке працівниками поліції йому також запропоновано не було.

Враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки під час оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення, судом не витребувалися для огляду такі докази.

Оскільки така норма закону як ст.130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_2 є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з'ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкримінується порушення вимог, в т.ч. пункту 2.5 ПДР, суть якого полягає у тому, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тоді як у судовому засіданні встановлено, що медичний огляд в установленому порядку останньому поліцейським не пропонувалося.

Правова позиція по справі самого ОСОБА_2 є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_2 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення мав ознаки алкогольного спяніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, у діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко