АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2417/17Суддя 1 інстанції Ніколенко Д. М.
Номер провадження 33/774/171/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за участю:

правопорушника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови суду першої інстанції, 22.05.2017 року о 03.40 год. в м. Кривий Ріг по вул. Івана Авраменка біля будинку № 22, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_3 зазначає, що його не було належним чином повідомлено про час та дату розгляду провадження, так як повістка була направлена в с. Красне Синельніковського району Дніпропетровської області, а він мешкає в с. Красіне Криворізького району, що в свою чергу підтверджується направленням йому поштового повідомлення за зазначеною адресою.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що після складання протоколу, його з ним не ознайомили, не надали копію, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі.

Також посилається на процесуальні порушення, допущені судом, - розгляд справи без його участі та за відсутності належного його повідомлення про день та час розгляду справи, невірно зазначене місце його проживання, тому він був позбавлений права скористатися правовою допомогою, надати особисті пояснення, надати докази, заявити клопотання, зокрема про виклик осіб, які були свідками подій.

Зазначає, що він не рухався на автомобілі і керувати ним повинна була інша особа.

Вказує, що суд першої інстанції не зазначив в постанові вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Крім того, копія постанови суду першої інстанції не надсилалася ні на вигадану, ні на справжню адресу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши з їх урахуванням законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а згідно матеріалам справи він не брав участі у судовому засіданні, в якому було винесено оскаржувану постанову, та відсутні відомості про отримання ним її копії у межах строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що цей строк був пропущений правопорушником з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджується належними і достатніми доказами, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №145310 від 22.05.2017 року, де зазначено, що ОСОБА_2 порушив п.п.2.9 а ПДР України; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що водій ОСОБА_2 в їхній присутності пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою прилад «Драгер» для визначення стану спяніння, результат огляду 1,92 % проміле; даними відеозапису, з якого вбачається, що водію ОСОБА_2 о 03:50 год. запропонували пройти огляд для визначення стану спяніння за допомогою приладу «Драгер», о 03:53 год. він погодився продути «Драгер». Результат огляду 1,92 % проміле, що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення двоє свідків. З відео також вбачається, що ОСОБА_2 були розяснені його права в повному обсязі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Посилання ОСОБА_2 на те, що належним йому автомобілем він не керував, а знаходився біля кафе «Святишин» по вул. Івана Авраменка, не можуть бути взяті до уваги, оскільки поведінка та дії ОСОБА_2 до прибуття поліцейських не спростовує правильності встановлення судом факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Відповідно до запису ОСОБА_2 не зазначав про те, що він не керував транспортним засобом, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушень, допущених при розгляді справи відносно нього судом першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги. Так, про день та час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий розпис у протоколі про адміністративне правопорушення, а також даними з відеозапису, з якого вбачається, що водію ОСОБА_2 було повідомлено декілька разів працівниками поліції про день та час розгляду адміністративної справи щодо нього, а саме: в Довгинцівському суді 31.05.2017 року.

Що стосується зазначення в оскаржуваній постанові адреси проживання правопорушника як «с. Красне» замість «с. Красіне», то вони не заслуговують на увагу, так як, в протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції вказав адресу місця проживання ОСОБА_2 з його слів, тому суд направляв поштову кореспонденцію на адресу, зазначену в протоколі, так як інших відомостей місця проживання ОСОБА_2 в матеріалах адміністративної справи не містяться.

Окрім того, суд звертає увагу, що у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 рок, Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, учасник процесу, який задіяний в ході судового розгляду зобовязаний з розумним інтервалом часу, сам цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1