Справа № 462/1599/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/783/1354/17 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 рокуапеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката Джоджика І.М. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року та заяву правопорушника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 320,00 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови судді, 02 квітня 2017 року о 15 год. 00 хв., ОСОБА_2 у смт. Рудно по вул. Шевченка, 30, керував автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_2 - адвокат Джоджик І.М. покликається на те, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою.

Наголошує, що під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 не був присутній, так як не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому не міг реалізувати свої конституційні права на захист.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 вини своєї не визнає, а тому покликання у описовій частині постанови про те, що останній не заперечив факту скоєння правопорушення, слід вважати недійсними і не брати їх до уваги як доказ по справі.

Акцентує, що зі слів ОСОБА_2 він був у тверезому стані і протокол про порушення ним вимог ч.1 ст. 130 КУпАП на нього склали незаконно.

Зазначає, що працівники поліції не виконали вимоги ст. 266 КУпАП, наказу МВС України і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р., «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шкідливість реакції», а саме: не надали документів на прилад; не перевірили стан його роботи; змусили тричі дихати у прилад, так як дві попередні спроби були невдалими, бо такий був несправний, що, на його думку, можуть підтвердити свідки-поняті, відео зйомка, яка відсутня при справі.

Покликається на те, що не доведено, що ОСОБА_2 був у стані алкогольного сп'янінні.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, одружений і є багатодітним батьком, алкогольними напоями не зловживає.

Просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року - скасувати, а адміністративне провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В заяві, яка надійшла на розгляд до апеляційного суду разом із апеляційною скаргою захисника правопорушника - адвоката Джоджика І.М., ОСОБА_2 покликається на те, що про постанову суду йому не було відомо і довідався він про таку 12 жовтня 2017 року через виконавчу службу, а тому не міг її оскаржити.

Просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки вважає, що такий він пропустив з поважних причин.

22 листопада 2017 року захисник правопорушника - адвокат Джоджик І.М. подав заяву, в якій просить розгляд апеляційної скарги проводити без його та ОСОБА_2 участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги захисника правопорушника - адвоката Джоджика І.М., суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин та приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 462/1599/17, зокрема, даними перевірки на стан алкогольного сп'яніння з допомогою приладу «Drager» за результатом якої, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_2 становить 1,88% (а.с.1), протоколом серії БР №261300 про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2017 року (а.с.2)., актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3., та ОСОБА_4. (а.с.5,6).

Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника правопорушника - адвоката Джоджика І.М. щодо невинуватості ОСОБА_2 у порушенні п.2.9«а» ПДР України є безпідставними і не впливають на законність прийнятого судового рішення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити строк апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката Джоджика І.М. залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області