Справа № 366/2377/17 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 33/780/989/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 06.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області ОСОБА_1,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Іванківського районного суду Київської області, 25 липня 2017 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 на а/д Іванків-Радомишль 1 км, керував скутером марки «Suzuki Seriga» в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Іванківського районного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року та закрити адміністративне провадження щодо нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апелянта, постанова є необґрунтованою, не відповідає матеріалам провадження, а також прийнята із порушенням процесуальних норм, у звязку із чим підлягає скасуванню.

Зазначає, що працівники поліції затримали його не під час керування скутером, а коли останній перебував у нерухомому стані не на дорозі, а сам апелянт знаходився поруч. Адміністративний протокол складався за відсутністю свідків, а осіб, зазначених у ньому, ОСОБА_2 не бачив.

Крім того, звертає увагу, що перед складанням даного протоколу було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія АР №666236 про відсутність у нього при собі посвідчення водія та реєстраційного документу на скутер. Зі слів працівників поліції потрібно було підписати цей протокол, а в дійсності вони разом з ним підклали протокол про адміністративне правопорушення серії БР №042199, копію якого йому не надали. Також, працівниками поліції було написано пояснення ОСОБА_2 та його свідка ОСОБА_3, які потрібно було підписати, що свідчить про неправомірність дій працівників поліції.

На думку апелянта, суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та обєктивності судового розгляду, з огляду на те, що не допитав в судовому засіданні свідків, вказаних у протоколі, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду не визнав свою вину,стверджуючи, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а був затриманий працівниками поліції під час того як він стояв біля скутеру на обочині дороги, вина ОСОБА_2у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушенні серії БР №042199 від 25.07.2017;

актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів та результатом тесту №650, відповідно до якого у ОСОБА_2 встановлено 3,02 % проміле;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 про те, що вони з ОСОБА_2 рухались на мопеді д.н.з.2799 та випивали спиртні напої, тому що святкували її день народження;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що 25.07.2017 близько 12:00 він зі своєю знайомою ОСОБА_3 їхали на скутері д.н.з. АІ 2799АА. Він випивав горілку, та перебуваючи в стані спяніння сів за кермо скутера та зі знайомою їхали в с. Старовичі, потім були зупинені працівниками поліції.

Вказані докази, на думку суду, є належними та допустими. Доводи апелянта про неправомірність дій поліції у звязку із тим, що пояснення не написано власноруч правопорушником та свідком, а лише підписані ними, на думку суду, є безпідставними. Так, відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 підписав протокол про адміністративне правопорушення та пояснення, додані до нього. У разі незгоди зі змістом вказаних документів, ОСОБА_2 мав право їх не підписувати. Таким чином, відсутні підстави для визнання вказаних доказів неналежними.

Доводи апелянта про те, що він не перебував за кермом у стані алкогольного спяніння, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки доказів на спростовання відомостей, що містяться в матеріалах провадження надано не було, а тому, сприймаються судом як спроба ОСОБА_2 уникнути відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 02 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко