АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Рулякова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, 02.07.2017 року о 04 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Драйзера, буд. 4, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «БМВ» н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, не чітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді від 20.07.2017 року, а провадження в справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також просить викликати та опитати свідків зазначених у протоколі, інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві ОСОБА_4 та зобов'язати Управління патрульної поліції в м. Києві надати відеозапис з нагрудного відео реєстратора щодо обставин, які мали місце під час складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції, неповністю з'ясував фактичні обставини справи, належним чином не дослідив наявні в матеріалах справи докази, допустив спрощений підхід внаслідок чого виніс незаконне судове рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Також вказує, що суд, в порушення вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, чим позбавив його можливості надати суду свої пояснення і подати докази.

Наголошує, що 02.07.2017 року о 05 год. 00 хв. він не керував транспортним засобом, про що повідомляв працівникам поліції, які за викликом невідомої особи приїхали на місце події після того, як у нього виник конфлікт з компанією перехожих, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння є незаконним, оскільки він не відмовлявся від проходження такого огляду, що можуть підтвердити свідки зазначені у цьому протоколі.

Таким чином апелянт вважає, що його огляд на стан сп'яніння проведений з порушенням процедури, визначеною ст. 266 КУпАП, а тому відповідно до положень частини п'ятої цієї статті, такий огляд вважається недійсним, внаслідок чого оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування події та наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, за відсутності в матеріалах справи будь-яких пояснень ОСОБА_2 щодо обставин події, не маючи підтвердження про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи, суддя розглянув справу без участі останнього, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки позбавив можливості особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати в суді свої пояснення та подати докази, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи і як наслідок прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №121235 від 02.07.2017 року, складений відносно ОСОБА_2 та пояснення свідків, як на докази винуватості останнього, при цьому не вислухав пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не дав їм належної оцінки.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що вночі 02.07.2017 року, маючи поганий настрій після сварки зі своєю дружиною, він пішов до свого автомобіля марки «БМВ», н.з. НОМЕР_1, що знаходився на парковці біля «Макдональдсу», де у нього виник конфлікт з компанією перехожих, які перебували в стані алкогольного сп'яніння, після чого він сів до салону вказаного автомобіля.

Приблизно о 04 год. 00 хв. до нього підійшли працівники поліції, які приїхали за викликом осіб з якими у нього відбулась сварка та попросили пред'явити документи і запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я на що він погодився.

Приїхавши разом з працівниками поліції до медичного закладу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 8, йому висунули вимогу надати сечу для проведення відповідних аналізів, однак в той момент він фізично не зміг цього зробити. При цьому він неодноразово вказував працівникам поліції як на місці стоянки автомобіля, так і в закладі охорони здоров'я, що не керував транспортним засобом, однак незважаючи на це, інспектор УПП в м. Києві ОСОБА_4 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначив про керування водієм ОСОБА_2 автомобілем марки «БМВ» н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, що не відповідає дійсності.

Вказані обставини, повністю узгоджуються з даними, що містяться у витягу з інформаційно-аналітичної системи «АРМОР» (а.с. 42), який на запит апеляційного суду надійшов 18.09.2017 року, а також підтверджуються поясненнями інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_4, який під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 02.07.2017 року приблизно о 04 год. 00 хв. отримали повідомлення про керування особою транспортним засобом в стані сп'яніння. Приїхавши на виклик за адресою вул. Т.Драйзера, 8 в м. Києві, побачили на парковці біля «Макдональдсу» зазначений у повідомленні автомобіль марки «БМВ» н.з. НОМЕР_1, в салоні якого на місці водія перебував ОСОБА_2 Маючи підозру, що водій перебуває в стані наркотичного сп'яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони, на що ОСОБА_2 погодився, однак прибувши до медичного закладу, останній відмовився надати зразки біологічного матеріалу для виявлення стану сп'яніння шляхом проведення лабораторних досліджень, внаслідок чого відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки «БМВ» н.з. НОМЕР_1 та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу, і як наслідок порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки підстави та процедура проведення огляду на стан сп'яніння чітко регламентована «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», де пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював керування автомобілем марки «БМВ» н.з. НОМЕР_1, тобто був водієм зазначеного транспортного засобу, а складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст. 130 КУпАП, в даному випадку, не можна вважати належним доказом керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, оскаржувана постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2017 рокупідлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2020/2017 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.