Справа № 544/971/17
Пров.№3/544/249/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря - Киричевської В.М., Ралець О.С.,

прокурора Олійник О.В., Погребського С.В.,

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засдіанні в залі суду м.Пирятин матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на посаді начальника Управління Державної казначейської служби України в Пирятинському районі Полтавської області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №150 від 10.10.2017 ОСОБА_1, будучи начальником Управління Державної казначейської служби України в Пирятинському районі Полтавської області, відповідно до пункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія вказаного закону, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, тобто після встановленого Законом десятиденного строку (не пізніше 20.02.2017), а саме 18.03.2017 подала на офіційний веб-сайт НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані щодо набуття права власності на земельну ділянку №:00:053:0008 площею 5,3999га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Харківецької сільської ради Пирятинського району, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та пояснила, що в її діях не було умислу на несвоєчасне подання декларації про суттєві зміни в майновому стані. Вказала, що успадкована нею земельна ділянка належала на праві власності її чоловікові, тому цю земельну ділянку вона щороку вказувала у своїх деклараціях, починаючи з 2003 року, як майно членів родини. Крім того зазначила, що про те, що за нею 10.02.2017 було зареєстровано право власності на успадковану після смерті чоловіка земельну ділянку вона дізналась лише 02 березня 2017 року, коли отримала свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, який вчиняв нотаріальні дії та проводив державну реєстрацію права власності на успадковане майно. Після цього 05.03.2017 вона на сайті НАЗК заповнила декларацію про суттєві зміни у майновому стані та натиснула кнопку подати, тому вважала, що декларація подана. А 18.03.2017, коли подавала щорічну декларацію за 2016 рік, побачила, що декларація про суттєві зміни на сайті НАЗК відсутня, тому знову заповнила та подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши прокурора, заслухавши пояснення ОСОБА_1, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Установлено, що ОСОБА_1 являється суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», оскільки остання займає посаду начальника Управління Державної казначейської служби України в Пирятинському районі Полтавської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2017 ОСОБА_1 отримала у спадщину земельну ділянку площею 5,3999га, розташовану на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:053:0008, вартістю 243310,93грн. (а.с.63, 86).

Право власності на успадковану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_1 нотаріусом ОСОБА_3 як державним реєстратором 10.02.2017 (а.с.58-60).

Таким чином у майновому стані ОСОБА_1 внаслідок отримання вказаної земельної ділянки у спадщину відбулись зміни, про які в подальшому, відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», останній необхідно в 10-денний строк повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції шляхом подання повідомлення про суттєві зміни.

З роздруківки послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які надані Національним агентством з питань запобігання корупції та знаходяться в матеріалах справи (а.с.50-57), убачається, що ОСОБА_1 05.03.2017 о 10:51:16год. створила чернетку «Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані» та 05.03.2017 об 11:46:22год. подала вказаний документ (а.с.55). Однак 18.03.2017 ОСОБА_1 після встановлення того, що повідомлення про суттєві зміни відсутнє на сайті НАЗК, знову заповнила та подала на сайт НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (а.с.56-57).

Як пояснила в суді свідок ОСОБА_3, яка працює державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори, вона оформляла спадкові документи ОСОБА_1 та видавала їй свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано та роздруковане 10.02.2017. Під час здійснення нею реєстрації права власності ОСОБА_1 присутня не була, тому про те, що документи вже виготовлені, ОСОБА_1 не знала, й вона (нотаріус) зразу не повідомила про це останній. Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 отримала зразу після того, як їй повідомили, що документи вже виготовлені, а саме 02 березня 2017 року. Про дату отримання ОСОБА_1 свідоцтва 02.03.2017 також зазначено у відповідних документах.

Аналіз наведених даних, на думку суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 в силу обєктивних та поважних причин була позбавлена можливості вчасно подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З урахуванням положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

З огляду на вище викладені обставини, орган (службова особа), уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести, що в діях особи наявний умисел на несвоєчасне повідомлення.

Проте органом, яким складено протокол, не надано суду доказів, а також прокурором не доведено у судовому засіданні про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

У даному випадку, внаслідок обєктивних та поважних причин ОСОБА_1 не змогла вчасно реалізувати свій обов'язок щодо повідомлення змін у її майновому стані. Таке несвоєчасне повідомлення сталось не з її вини. А той факт, що ОСОБА_1 після того, як 02.03.2017 отримала документи щодо змін в її майновому стані, а 05.03.2017 та 18.03.2017 заповнила, зберегла та подала повідомлення про зміни в майновому стані, свідчить про відсутність з її боку умислу на несвоєчасне подання вказаного повідомлення.

Аналізуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. В той же час, відповідно до ч. 2 цієї статті провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 283, 284 КупАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Нагорна