Номер провадження 3/754/4476/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 16.09.2017 року зазначено про те, що 16.09.2017 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.. Маяковського у м. Києві, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді ОСОБА_1 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він 16.09.2017 року рухався по пр.. Маяковського у м. Києві у напрямку пр.. Ватутіна у середній смузі. Не доїжджаючи 20 метрів до пішохідного переходу, він перестроївся у крайню праву смугу. Проїхавши перехрестя з вул. Беретті, сталося зіткнення з автомобілем ДЕУ, який виїздив з другорядної дороги на пр.. Маяковського, не надавши йому дорогу, оскільки він рухався по головній дорозі. Пошкодження на автомобілі КІА наступні: на передній правій та задній дверях, на задньому правому крилі, а також на арці. Також правопорушник зазначив, що зіткнення відбулося у крайній правій смузі, де він рухався. Вважає, що у даній ДТП його вини немає, оскільки він рухався по головній дорозі, а водій автомобіля ДЕУ, виїжджаючи з другорядної дороги, повинен був пересвідчитися у безпечності свого маневру. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити.

Водій ОСОБА_2 у суді пояснив, що він рухався на автомобілі ДЕУ по вул. Беретті, виїхав на пр.. Маяковського, зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів. Після цього він почав рух і відчув удар від автомобіля КІА, який рухався у середній смузі і перестроювався у крайню праву смугу, де саме і рухався він. За кермом автомобіля КІА знаходилася жінка, як потім з"ясувалося жінка ОСОБА_1 Коли приїхали працівники поліції, то вони помінялися місцями в автомобілі. Зіткнення відбулося у крайній правій смузі на відстані 3 метрів від пішохідного переходу. Водій автомобіля КІА зупинився після зіткнення на відстані 100 метрів від місця зіткнення. Вважає, що у даній ДТП винен водій автомобіля КІА.

Свідок ОСОБА_3 у суді показала, що вона знаходилася в автомобілі КІА, яким керував її чоловік ОСОБА_1 Автомобіль рухався у середній смузі руху, метрів за 20 до пішохідного переходу її чоловік перестроївся у крайню праву смугу. Проїхавши деяку відстань після перестроювання, сталося зіткнення. Автомобіль КІА зупинився зі пішохідним переходом, потім були викликані працівники поліції. Зіткнення було триваючим.

Справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Пояснення водія ОСОБА_1 у суді повністю підтверджуються письмовими матеріалами справи, зокрема, схемою ДТП, письмовими поясненнями водіїв щодо обставин скоєння ДТП, показами свідка, фотокартками.

Як зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, водій порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху.

Так, пунктом 10.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Виходячи із встановлених по справі обставин, водій автомобіля КІА перестроївся з середньої смуги руху у крайню праву, після чого проїхав деяку відстань, рухаючись по головній дорозі, при цьому водій автомобіля ДЕУ виїздив з другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю КІА, в результаті чого і сталося зіткнення.

Як вбачається зі схеми ДТП, автомобіль КІА отримав наступні механічні пошкодження: вм'ятина заднього правого крила, пошкодження передньої та задньої правих дверей, задня права арка (вм"ятина), пошкодження лакофарбового покриття даних деталей; автомобіль ДЕУ отримав наступні механічні пошкодження: розбите скло передньої лівої фари, тріщини на передньому бампері, пошкодження кріплення передньої лівої фари, вм"ятина на передньому лівому крилі, пошкодження лакофарбового покриття даних деталей.

З отриманих автомобілями пошкоджень можна зробити переконливий висновок про те, що саме автомобіль ДЕУ здійснив зіткнення з автомобілем КІА, а не навпаки, що свідчить про те, що водієм ОСОБА_2 були допущені порушення Правил дорожнього руху і саме його дії призвели до зіткнення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов′язаний з′ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом′якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з′ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з′ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.09.2017 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм автомобіля КІА ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту винесення може бути подана апеляція або протест прокурора.

Суддя: