АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1216/17 Головуючий у І-й інстанції - Шабанов А.М.
Справа № 175/2910/17 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 рокусуддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю захисника особи, що притягується до кримінальної відповідальності - адвоката Маслова Сергія Семеновича, потерпілої ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 5 діб. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 29 липня 2017 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_5, знаходячись у громадському місці - біля шиномонтажу по вулиці Білякова у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, будучи у нетверезому стані, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто скоїв дрібне хуліганство, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_5, поза межами строку апеляційного її оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення було укладено за його відсутності та було ним отримано лише 25 жовтня 2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить постанову суду змінити в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті 173 КУпАП та накласти на нього штраф від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заявлені вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим позбавив останнього права надати відомості про його особу, а також встановити обставини, що пом'якшують відповідальність, які впливають на розмір адміністративного стягнення. При цьому його виклик судом взагалі не здійснювався. На думку ОСОБА_5 судом безпідставно було вперше застосовано до нього виняткове адміністративне стягнення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову суду було винесено 25 вересня 2017 року без участі ОСОБА_5 Зазначене рішення було направлено на його адресу 13 жовтня 2017 року та, згідно інформації, що міститься на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта», вручено останньому 25 жовтня 2017 року.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до суду 03 листопада 2017 року, тобто у 10-денний строк оскарження, суд апеляційної інстанції не вважає строк апеляційного оскарження постанови суду пропущеним.

Поряд з цим, надаючи оцінку доводам ОСОБА_5, викладеним в апеляції, суд зазначає наступне.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим. Підстави ставити під сумнів встановлені ним обставини у суду апеляційної інстанції відсутні.

Разом з цим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_5 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції накладаючи стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту, не належним чином мотивував судове рішення в цій частині та не зазначив на підставі яких даних він дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_5 саме такого адміністративного стягнення та не дотримався принципу індивідуалізації.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, районним судом не було обговорено питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення, в той час як відповідно до ст. 32 КУпАП адміністративний арешт застосовується лише у виняткових випадках.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд встановив, що у діях ОСОБА_5 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, вважав за доцільне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту. При цьому при накладенні адміністративного стягнення фактично вимоги ст. 33 КУпАП судом враховані не були.

З огляду на викладене, в тому числі встановлені апеляційним судом соціальні зв'язки та відомості про особу правопорушника, який характеризується позитивно, відсутність даних про притягнення його раніше до адміністративної відповідальності, зокрема й за аналогічні правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення накладеного на ОСОБА_5 адміністративного стягнення шляхом накладення штрафу.

При цьому доводи ОСОБА_5 про допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, зокрема щодо розгляду справи за його відсутністю, суд апеляційної інстанції розцінює як необґрунтовані, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 просив розглянути справу без його участі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а постанова районного суду зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності змінити в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_5 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 (сто дев'ятнадцять) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький