Справа № 359/9933/17
Провадження № 3/359/4097/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» грудня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, паспорт громадянина України для виїзду закордон серії АМ № 108348, який проживає за адресою: Україна, АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2017 року серії ЧЦП № 467242, 03.12.2017 року о 19 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску «Бориспіль» (термінал D) за документами, що містять недостовірні відомості про особу а саме: в пункті пропуску «Бориспіль» (термінал D) по напрямку «Приліт» під час оформлення рейсу №780 «Тель-Авів Київ», предявив на паспортний контроль закордонний паспорт гр. ОСОБА_2 №30174817 та паспорт громадянина України серії АМ № 108348, що видані на його імя. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 2 ЗУ «Про громадянство», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не зявився. В своїй заяві, яка знаходиться в матеріалах справи зазначив, що йому розяснено про час та місце розгляду справи. Також просив суд розглядати справу без його участі.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, судом не встановлений, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає в разі перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 одночасно є громадянином України і громадянином ОСОБА_2, при спробі перетину Державного кордону України надав справжній паспорт громадянина ОСОБА_2.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 намагався перетнути кордон України, пред'явивши паспорт громадянина іншої держави, який містив недостовірні відомості про особу.

Проте під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було доведено недійсності паспорта громадянина ОСОБА_2, виданого на ім'я ОСОБА_1

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Положення п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" в тій частині, що громадяни України, які набули громадянства іншої держави у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, автоматично не призводять до недійсності документів, виданих в установленому порядку іншою державою.

Наведене вище у своїй сукупності викликає сумнів у доведеності факту порушення громадянином ОСОБА_1 вимог ст. 2 ЗУ «Про громадянство», і як наслідок вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 280, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 204-1 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: В.В. Журавський