Справа № 555/55/17
Номер провадження 3/555/86/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Березне

20 березня 2017 року

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від управління превентивної діяльності ГУНП в Рівненській області МВС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, безробітного, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Про права, відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомлений,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №185485, 08 січня 2017 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в м. Березне по вул. Корецька, Рівненської області, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер 0049» в присутності двох свідків, своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 винним себе не визнав та суду пояснення, що працівники поліції зупинили його під час керування автомобілем «Ауді А6» по вул. Корецькій в м. Березне Рівненської області 08 січня 2017 року, біля 21.00 год. та склали протокол за невідповідність номерних знаків транспортного засобу записам у реєстраційних документах. Автомобіль було вилучено та доставлено в Березнівське відділення поліції. Знаходячись біля відділення поліції по вул. Київській в м. Березне, співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Алкотестер Драгер 0049", на що останній погодився, та знаходячись в службовому автомобілі співробітників поліції, тричі продував газоаналізатор, з інтервалом біля 5-10 секунд, оскільки показники приладу не влаштовували співробітників поліції. Після третьої спроби, показник становив 0,05 %, свідків під час проведення огляду не було. З даним результатом приладу він не погодився, про що зазначив в протоколі, пройти огляд на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я, працівники поліції не пропонували. Вважає, що відстутні належні докази його вини, просить суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Надав суду письмові заперечення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні, з підстав наведених в письмових запереченнях, просив провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Інспектор з дорожнього нагляду відділу превенції Рівненського відділу поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в суд не зявився, в судові засідання на 03 березня 2017 року та 20 березня 2017 року викликався, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки про виклик до суду), причини неявки суду не повідомив.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, а саме на 03 березня 2017 року та 20 березня 2017 року, про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (повістка про виклик до суду), про причини неявки не повідомили.

Дослідивши всі обставини справи, надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (далі Постанова № 14) звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Доказами вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 185485 від 28 січня 2017 року та письмові пояснення двох свідків, ОСОБА_4О та ОСОБА_5

Суд вважає, що дані докази не є беззаперечними та допустимими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими і маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 року N 400/666 (далі Інструкції № 400/666), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до ст. 266 КУпАП для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме:

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;

- у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським.

На підставі п. 8 Постанови КМУ № 1103 направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно протоколу серії БР №185485, 08 січня 2017 р. після проведення огляду на стан спяніння газоаналізатора «Алкотестер Драгер 0049» який показав 0.05 ‰, в поясненнях відібраних у ОСОБА_1 вказано, що він не погоджується з даними результатами. Працівниками поліції ОСОБА_1 не було направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Крім того, відповідно п. 10 розділу 2 №1452/735 результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В матеріалах справи акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній.

Відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, судом встановлено, що тест на вживання алкоголю проводився о 21 год. 53 хв. 08.01.2017 року, тобто вже після складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (21 год. 40 хв.), а тому протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 185485 є недопустимим доказом, оскільки інспектору поліції, який його складав, не могло бути відомо про перебування в стані алкогольного сп'яніння особи, яка ще не пройшла тест на вживання алкоголю, на який о 21 год. 40 хв. працівник поліції зіслався в адмінпротоколі.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року№ 23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

У відповідності з п. «Д» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод людини«кожен обвинувачений має право допитувати свідків, що свідчать проти нього, або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих самих умовах, що і свідків, які свідчать проти нього».

Європейський суд з прав людини по справі«Корнев та Карпенко проти України»визнав порушенням прав заявника за п. «Д» ч. 3 ст. 6 Конвенції, у зв'язку«з відсутністю у заявника можливості допитати ключового свідка по його справі».

Як загальне правило - п. 1, 3(d) ст. 6 Конвенції вимагають надання обвинуваченому відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення та допитати його. Звинувачення не може ґрунтуватись виключно або в цілому на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Якщо засудження виключно або в цілому ґрунтується на показаннях особи, допитати яку не має можливості, у такому випадку права захисту є обмеженими у той мірі, яка є сумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина"обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 рокупо справі № 23-рп/2010 суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд.

Суддя А.Ю. Собчук