АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5219/17Суддя 1 інстанції Сидорак В. В.
Номер провадження 33/774/177/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, ОСОБА_2 07 жовтня 2017 року о 20-15 годин в м. Кривому Розі по вул. Українська керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що строки на оскарження пропущені з незалежних від нього підстав, оскільки постанову він отримав лише 23 жовтня 2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, в зв'язку з тим, що суд неправильно з'ясував фактичні обставини справи та підійшов формально до дослідження наявних доказів. Стверджує, що постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено повне прізвище, ім'я та по батькові особи, яка її винесла. Вважає, що судом безпідставно не прийнято до уваги наданий ним висновок щодо результатів медичного огляду, який був пройдений ним самостійно в КЗ «Криворізький ПНД» та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в тій частині, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду. Окрім того, зазначає, що працівники поліції не виконали вимог ст.266 КУпАП, оскільки не провели його огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, кожний окремо, підтримали доводи апеляційної скарги й наполягали на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, частково дослідивши докази, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Суд апеляційної встановив відсутність необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_2, оскільки скарга подана ним в межах строку, встановленого ст.289 КУпАП, та вважає за можливе апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №098900 від 07 жовтня 2017 року, яким встановлено, що водій ОСОБА_2 07 жовтня 2017 року о 20-15 годин в м. Кривому Розі по вул. Українська керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до рапорту інспектора поліції Шаповалова А.В., 07 жовтня 2017 року екіпажем №304 по вул. Українська було зупинено автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору. При спілкуванні з водієм ОСОБА_2, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, в зв'язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків (а.с.4).

Також вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної (відеокамери) відеореєстратора, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння в законом встановленому порядку.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується й письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, долучених до матеріалів справи, та поясненнями, наданими ними у суді апеляційної інстанції, згідно яких водій ОСОБА_2 07 жовтня 2017 року, в їх присутності, на пропозицію працівників поліції, спочатку погодився проходити огляд на стан сп'яніння в медичному закладі у встановленому порядку, а потім відмовився від проходження, про що й було складено протокол працівниками поліції.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується його поясненнями наданими в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких він визнав, що на пропозицію працівників поліції спочатку погодився проходити огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, а потім відмовився від проходження такого огляду, про що й було складено протокол працівниками поліції.

При цьому, пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та самого ОСОБА_2 про те, що після складання протоколу він погодився на проходження медичного огляду не можуть бути доказами відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на час складання і підписання протоколу факт вчинення ОСОБА_2 цього правопорушення вже було зафіксовано в установленому законом порядку.

Твердження скарги ОСОБА_2, що працівники поліції не виконали вимог ст.266 КУпАП, оскільки не провели його огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки, згідно положень зазначеної статті, огляд може проводитись тільки у разі згоди на це особи, що в цьому випадку було неможливим, в зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від його проходження.

Долучений ОСОБА_2 до матеріалів справи висновок КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 07.10.2017 року, та пояснення в судовому засіданні лікаря ОСОБА_7, згідно яких у ОСОБА_2 на час огляду ознак сп'яніння не виявлено, не є доказом відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому що протокол про вчинення правопорушення щодо ОСОБА_2 складений у зв'язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп'яніння, тобто за порушення ним п.2.5 ПДР України, а не за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тобто порушення п.2.9 ПДР України. Окрім того, огляд ОСОБА_2 в медичному закладі проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тобто без присутності під час огляду поліцейського та по спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення.

Що стосується доводів скарги ОСОБА_2 з приводу того, що в оскаржуваній постанові вказано невірну дату складання протоколу, а саме 27 жовтня 2017 року, замість 07 жовтня 2017 року, то, цю обставина, суд апеляційної інстанції розцінює як описку суду, та вона не є такою, що суттєво впливає на законність і обґрунтованість висновків, викладених у рішенні суду, та на встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст. 30,33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко