Справа № 214/5225/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого керівником волочильного цеху ТОВ «Уніпласт», розлученого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2017 року о 01.45 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі на мкр-ні Гірницький біля буд.№42 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що 05.09.2017 року близько 02.00 год. він їхав додому з роботи, знаходячись за кермом автомобіля НОМЕР_1. Рухаючись на автодорозі на мкр-ні Гірницький біля буд.№42 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області його зупинили працівники поліції, які попросили предявити документи, після чого почали висловлювати свої припущення щодо перебування його в стані алкогольного спяніння, посилаючись на те, що у нього «червоні очі». Проти проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння він не заперечував, однак не мав можливості залишити без нагляду автомобіль, який зовні не зачинявся, у звязку з чим зазначав, що пройде огляд за умови, якщо поліцейські забезпечать захист його автомобіля та схоронність наявних в салоні матеріальних цінностей. Причину почервоніння очей пояснював втомою, оскільки увесь день працював та перебував за кермом. Пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогу приладу Драгер працівники поліції йому не пропонували. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектор ПП запросив двох свідків, які перебували в стані алкогольного спяніння та не могли адекватно оцінити ситуацію. Фактом того, що він не заперечував проти проходження огляду є висновок КП ДОР «Криворізький ПНД», де він одразу ж пройшов огляд. Додатково зазначив, що того дня працівники поліції відносно нього винесли постанову за відсутність полісу та неробочий стан бризговиків, яку він не оскаржував до суду у звязку з браком часу.

Аналогічні письмові пояснення містяться в матеріалах справи та надані захисником ОСОБА_3 в ході судового розладу справи. Додатково захисник акцентувала увагу суду на тому, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та висловлення своїх домислів щодо перебування його в стані алкогольного спяніння, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. За даних обставин просила закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що приблизно у вересі 2017 року близько 03.00 години вона була присутньою в якості свідка під час відмови водія ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Причину відмови він не пояснив. Пояснення заповнював інспектор ПП, однак вона їх потім прочитала, та будучи з ними згодною, підписала без будь-яких зауважень.

Суд, враховуючи пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, покази свідка, оглянувши відеозапис з боді-камери на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №080959 від 05.09.2017 року слідує, що 05.09.2017 року о 01.45 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі на мкр-ні Гірницький біля буд.№42 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду відмовився в присутності двох свідків.

Факт керування транспортним засобом до моменту зупинки працівниками поліції визнаний ОСОБА_2 та підтверджується оглядом відеозапису на диску DVD-R та постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.121 КУпАП, яку він не оскаржував в судовому порядку та підписав без жодних зауважень, у звязку з чим суд приходить до висновку про правомірність дій інспекторів ПП щодо його зупинки, причину якої вони повідомили (час відеозапису 01:39:04 № ).

Разом з тим, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає встановленим обставинамсч, наявність яких є очевидною згідно відеозапису на диску DVD-R з боді-камери, в розумінні п.п.2,3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (далі за текстом Інструкції), є безпосередніми підставами для предявлення працівником поліції водієві вимоги пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія порушення п.2.5 ПДР України та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оглядом відеозапису з боді-камери на диску DVD-R встановлено, що працівники поліції з дотриманням процесуального порядку, встановленого Інструкцією, із попереднім розясненням ОСОБА_2 його прав та обовязків, предявили вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі (час відеозапису 01:47:48 01:48:40 № ).

Посилання ОСОБА_2 на те, що працівник поліції неправомірно склав відносно нього протокол за допущення порушення п.2.5 ПДР України, оскільки положення п.2.5 ПДР України, який передбачає обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти у встановленому законом порядку медичне освідування для визначення стану алкогольного спяніння суперечать нормативно-правовим актам, що регулюють діяльність поліції, суд оцінює критично, адже ПДР України є діючими, а невнесення змін в частині зміни назви працівників «міліції» на «поліції», які не дивлячись на проведення реорганізації в систему органів МВС за характером своїх обовязків та призначенням є ідентичними, не виключають можливість застосування вказаного акту в діяльності правоохоронних органів.

Інші доводи захисника ОСОБА_6 щодо допущення поліцейськими грубих процесуальних порушень під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_2, у тому числі відібрання пояснень у свідків, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, судом не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_5 та оглянутим відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R також встановлено, що під предявлення інспектором ПП вимоги пройти огляд на стан спяніння ОСОБА_2 поводив себе агресивно, реагував неадекватно, ставив поліцейським умови, які вони, на його переконання, зобовязані були виконати, аби він пройшов огляд, що по своїй суті є абсурдним.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що « …будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі…».

Так, посилання ОСОБА_2 на необхідність забезпечення збереження працівниками поліції його транспортного засобу у звязку з наявністю несправностей та зберігання в салоні автомобіля матеріальних цінностей, суд вважає безпідставними з огляду на те, що вчинення таких дій не належить до компетенції працівників поліції, в той час як згідно з п.2.3 «а» ПДР України саме на водія покладається обовязок перед виїздом перевірити та забезпечити технічну справність та комплектність транспортного засобу.

Сам факт наявності несправностей транспортного засобу та освідомлення з цим ОСОБА_2, що він підтвердив особисто, є свідченням його недбалого та безвідповідального ставлення до виконання обовязків водія, що не може бути поважною причиною для звільнення його від обовязку пройти огляд на стан спяніння.

Наданий ОСОБА_2 висновок №1996 від 05.09.2017 року про проходження ним огляду на стан спяніння суд оцінює критично, оскільки огляд ОСОБА_2 пройшов о 03.55 год. 05.09.2017 року зі сплином визначеного ст.266 КУпАП часу для його проходження, а наявність такого висновку не спростовує дійсність вчинення ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, обєктивна сторона складу якого передбачає саме ухилення водія від проходження огляду шляхом відмови за умови очевидної наявності ознак спяніння, а субєктивна наявність прямого умислу.

За даних вище обставин, свідома відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, зроблена в присутності двох свідків, підтверджена поясненнями свідка ОСОБА_5, обсягом наявних доказів та зафіксована на відеозапису з боді-камери на диску DVD-R (час відеозапису 02:14:08 02:15:38 № 452000099) є свідченням доведеності допущення ним порушень п.2.5 ПДР України.

На переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростовних презумпцій факту допущення ОСОБА_2 порушень п.2.5 ПДР України, дійсність його відмови від проходження огляду на визначення стану спяніння не дивлячись на наявність законної вимоги працівників поліції щодо необхідності його проходження, а відтак і поза розумним сумнівом доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, а самі по собі доводи ОСОБА_2 та не визнання ним вини за доведеності в ході судового розгляду обставин вчинення ним інкримінованого йому правопорушення суд розцінює як намір уникнути відповідальності.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, однак вину не визнав, під час оформлення матеріалів справи поводив себе зухвало, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником упродовж 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко