ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лабунський В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Одесівідносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №000930, 06.10.2017 р. о 01 год. 30 хв., в м. Одесі по вул. Колонтаївська 58, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, запаху алкоголю. В ході перевірки на стан алкогольного спяніння, ОСОБА_1 від медичного огляду у встановленому законом порядку на приборі «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 06.10.2017 р. приблизно о 01 год.30 хв. він по вул. Колонтаївська 58 в м. Одесі, рухався на автомобілі НОМЕР_1, де його було зупинено працівником поліції. Підставою для його зупинки, працівники поліції зазначили, що не працює друга лампочка посвідчування заднього державного номеру авто. Після чого, поліцейський запропонував пройти тест на алкогольне спяніння, але він відмовився. Але від проходження медичного огляду він не відмовлявся.

Адвокат ОСОБА_2 зазначив, що викладене в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи. Після того, як працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поїхав до КУ "ООМЦПЗ" та здав аналізи на стан алкогольного спяніння. Згідно висновку експерта №001479 від 06.10.2017 року, мій підзахисний не знаходився у стані алкогольного чи наркотичного спяніння. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його підзахисний знаходився у тверезому стані.

Згідно дослідженого відеозапису, наданого працівниками патрульної поліції вбачається, що 06.10.2017 р. о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 не відмовлявся від медичого огляду у медичному закладі.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю, з наступних підстав.

Так, згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, субєктивною стороною правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

В підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу було надано пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вказують на те, що правопорушник знаходився у стані алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду та від медичного огляду у встановленому законом порядку на приборі «Драгер».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Однак, в порушення положень зазначеної постанови, інспектор поліції після відмови ОСОБА_1 проходити тест на стан алкогольного спяніння, не забезпечив проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя, з метою підтвердження або спростування перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п.п. 3, 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України N 1103 від 17 грудня 2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення

огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Водій транспортного засобу, що висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

При цьому ч.3 ст. 62 Конституції України, зобовязує суд тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з встановлених по справі обставин, факт керування автомобілем «Хюндай» д.н. ВН 7639 Е - ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння не доведений та спростовується показаннями останнього, висновком експерта №001479 від 06.10.2017 року та відеозаписом з місця події від 06.10.2017 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси.

Суддя: В.М. Лабунський