Номер провадження: 33/785/1777/17
Номер справи місцевого суду: 522/7563/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, студентка ОНМУ, яка проживає за адресою: м. Одеса, вул. 40-річчя ОСОБА_3 8, кв. 191,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 14 квітня 2017 року, в місті ОСОБА_3, за адресою: вул. Приморська 16, о 05 год. 20 хв. керувала автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Відповідно до показчика технічного засобу Drager №0963 (результат 1.83‰), чим порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови.

Крім того апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що при розгляді судом справи участі не приймала, належним чином не була сповіщена про дату, час та місце розгляду, а копію оскаржуваної постанови отримала в кінці жовтня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_2 була позбавлена можливості участі у судовому засіданні, що на її думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

В мотивування своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що судом під час накладення стягнення не враховано всіх обставин, які помякшують відповідальність, а також не враховано сімейний та майновий стан та не зясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до цього, ОСОБА_2 просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, постанову Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2 / а.с. 12/, постанова суду першої інстанції винесена 10.07.2017 року та копія постанови, порушення вимог ст. 285 КУпАП ОСОБА_2 судом не надсилалась. Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що апелянт звернулась до районного суду з заявою про отримання копії оскаржуваної постанови 24.07.2017 року / а.с. 13 /, але коли нею була отримана копія постанови свідчень в матеріалах справи немає. Апелянт ОСОБА_4 стверджує, що копія постанови районного суду про притягнення її до адміністративної відповідальності була отримана в кінці жовтня 2017 року і це її ствердження не може бути спростоване, а тому приймається апеляційним судом як найбільш вірогідне.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 25.10.2017 року, що підтверджується штампом канцелярії Приморського районного суду м. Одеси, тобто в передбачений законом строк /а.с. 14/.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання нею постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду з поважних причин є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта в частині порушення судом відносно нього вимог ст. 268 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав :

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Районний суд, прийнявши справу до свого провадження прийняв заходи для виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання про що свідчить повідомлення ОСОБА_2 судовою повісткою про виклик в судове засідання за адресою, яка вказана самою ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення / а.с. 10 /.

З огляду на вищевказане слід визнати, що районним судом були прийняті всі заходи для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду адміністративної справи відносно нього.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.130 КУпАП, необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом і саме ця особа, яка керувала транспортним відповідно до встановленого порядку пройшла огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та було встановлено факт знаходження цієї особи в стані алкогольного спяніння.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судове засідання апеляційного суду, яке було призначене на 04.12.2017 року, ОСОБА_2 не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду телефонограмою за номером мобільного телефону 099-548-00-35, який було вказано нею, як засіб телефонного звязку / а.с. 4/.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне та можливе розглянути скаргу у відсутності апелянта ОСОБА_2. так як вона не повідомила апеляційний суд про причину неявки в судове засідання, а також не заявляла клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами ст.ст. 245,252 КУпАП, дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушила вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд послався як на докази скоєння правопорушення: на протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2017 року відносно ОСОБА_2 (а.с.2); актом та чеком огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічного приладу "Drager 0963", згідно якого у видихуваному ОСОБА_2 повітрі виявлено 1,83 % алкоголю (а.с.2а, 3); письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та самої ОСОБА_2, а також відеозаписом з місця події.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, оскільки поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтверджується, що вони були свідками під час перевірки на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Drager 0963» у ОСОБА_2 було виявлено 1,83 % алкоголю. При цьому ОСОБА_2 з результатами тесту приладу погодилась, а також не заперечувала проти складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його повністю визнала та підписала, про що свідчить його особистий підпис, який вона в апеляційній скарзі не заперечує / а.с. 2 /.

Також без заперечень ОСОБА_2 були підписані чек приладу «Drager 0963» та акт огляду на стан алкогольного спяніння / а.с. 2а, 3 /.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що автомобіль. яким керувала ОСОБА_2 було зупинено за порушення Правил дорожнього руху, а саме, при скоєнні маневру повороту не було включено покажчик повороту. Під час спілкування з водієм співробітник поліції почув запах алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці або огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, після чого ОСОБА_2 погодилась пройти тест на алкоголь на місці. Коли алко-тест показав результат 1,82% алкоголю, то на запитання поліцейського чи погоджується ОСОБА_2 з результатами тесту, вона відповіла згодою, а потім відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу / а.с. 9 /.

Крім того матеріали адміністративної справи містять дані про те, що після встановлення у ОСОБА_2 стану алкогольного спяніння, керування автомобілем було передано іншій особі / а.с. 7 /.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2017 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеса від 10.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7.