П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2017 Справа №607/345/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2017р. серії БР №250212, ОСОБА_1 03 січня 2017 року о 03 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул.Протасевича, 2, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме розширені зіниці, що не реагують на світло, порушена координація рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_2 водій відмовився (відмова №18). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Наведені обставини відповідно до ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення надають можливість розгляду справи за його відсутності. В попередньому засіданні своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнавав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства (Інструкції №1395).

Також, в даній Інструкції зазначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (Порядок).

У відповідності до Порядку №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я (п.6 Порядку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2017р. серії БР №250212 вбачається, що поліцейський зробив висновок, що гр. ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння та від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_2 відмовився (відмова №18).

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_2 патрульним поліцейським не доведена належним чином. В супереч вимог Інструкції №1395 інспектором патрульної поліції не було забезпечено присутність двох свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення (по вул. Шевченка,10 м. Тернопіль відділі поліції), так і в ОСОБА_2 при проведенні огляду, надання пропозиції пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного спяніння та отримання від водія відмови у цьому, не вказано та не засвідчено жодним чином, що водій ОСОБА_1 дійсно ухилявся від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. Також в матеріалах справи відсутня Відмова №18, на яку посилається інспектор патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення. При огляді відеозапису із камер відеореєстрації не встановлюється взагалі наявність свідків, і до матеріалів справи не долучено пояснень свідків.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 03.01.2017р. серії БР №250212, не можна вважати неналежним доказом в підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, як це викладено у протоколі, а саме відмова водія від проходження огляду в приміщенні ОСОБА_2 на стан наркотичного спяніння, а відтак і матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2017р. серії БР №250212 закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.