Справа № 464/7647/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/783/122/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львів від 23 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львів від 23 грудня 2016 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушеннях, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25 вересня 2016 року о 01 год. на автодорозі «Рава-Руська-Добросин» керував автомобілем марки «Volkswagen Vento», д.н.з. «АТ 8272 АС» в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 25 вересня 2016 року о 01 год. на автодорозі «Рава-Руська-Добросин», керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», д.н.з. «АТ 8272 АС» не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та її змін, в результаті чого здійснив зїзд в кювет, завдавши транспортному засобу технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху.

На постанову судді захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що в порушення вимог ч.3 ст. 256 КУпАП в протоколах відсутній запис про відмову особи від підпису; судом не досліджено місце складення протоколів, оскільки такі на місці вчинення правопорушення складені не були. У матеріалах справи наявна лише схема дорожньо-транспортної пригоди, яка ОСОБА_1 не підписана, інших доказів вини не має. Суд не взяв до уваги те, що час і місце складення схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вказано 25 вересня 2016 року о 01 год. на автодорозі «Рава-Руська-Добросин», однак протокол складено вже у Жовківському ВП о 02 год. 53 хв. В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння, що не відповідає фактичним обставинам справи. Огляд на стан спяніння проводився без застосування будь-яких технічних засобів, висновок лікаря ґрунтувався лише на присутності запаху алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 В порушення вимог Інструкції затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735 свідків на місці події не було, а відмова була зафіксована вже у відділенні поліції, однак суд в постанові зазначив, що на місці події ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в присутності свідків, що не відповідає дійсності. Судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 та показання свідка ОСОБА_3 Суд не взяв до уваги характеристику ОСОБА_1 з місця роботи, що він працює водієм та це є єдиним джерелом його доходів. Суд не обєктивно оцінив докази у справі, неналежно дослідив протоколи, пояснення, не звернув увагу на те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася ще 24 вересня 2016 року о 23 год., не встановив як поліцейські дізналися про подію і через скільки часу вони туди прибули. В матеріалах справи не має жодної згадки про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. В суді першої інстанції були заявлені клопотання про допит свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 і витребування від поліції документів, відеозапису, однак свідки допитані не були, а відповідь з поліції не надійшла. Дорожньо-транспортна пригода відбулася 25 вересня 2016 року, а строк накладення адміністративного стягнення закінчився 25 грудня 2016 року, а тому необхідно застосувати положення ст. 38 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника та пояснив, що він дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, однак автомобілем не керував.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2016 року, серія АП2 № 139185, складеним щодо ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 о 01 год. 25 вересня 2016 року на автодорозі «Рава-Руська-Добросин» керував автомобілем марки «Volkswagen Vento», н.з. «АТ 8272 АС» в стані алкогольного спяніння/а.с.1/;

висновоком щодо результатів медичного огляу /а.с.4, 5/;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 /а.с.6, 7/;

протоколом про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2016 року, серія АП2 № 139184, складеним щодо ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 о 01 год. 25 вересня 2016 року на автодорозі «Рава-Руська-Добросин» керував автомобілем марки «Volkswagen Vento», н.з. «АТ 8272 АС», не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив перекидання автомобіля, завдавши йому механічних ушкоджень /а.с.11/;

схемою місця ДТП /а.с.14/.

Покликання захисника в апеляційній скарзі на неповноту з'ясування судом обставин справи та ОСОБА_1 в судовому засіданні на те, що він за автомобілем не керував, є безпідставними й суд їх до уваги не бере.

Суддею першої інстанції заслухано пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8, яким надано обєктивну оцінку, досліджено наявні у справі інші докази, а також витребувано та досліджені докази, яким суддя надав належну оцінку й навів у своєму рішенні.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він автомобілем не керував, а керував його знайомий ОСОБА_8, спростовується наданими у судовому засіданні апеляційного суду поясненнями працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які кожен окремо пояснили, що 25 вересня 2016 року вони патрулювали на службовому автомобілі маршрутом з м. Рава Руська у с. Магерів. Автомобіль «Volkswagen Vento», д.н.з. «АТ 8272 АС» рухався їм на зустріч, приблизно за 200 метрів автомобіль почав виляти, внаслідок чого зїхав у кювет та перекинувся на праву сторону. Підїхавши до автомобіля вони побачили, як з нього вилазив ОСОБА_1 і під час спілкування з ним було виявлено, що водій знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння, а тому вони запропонували пройти йому огляд на стан спяніння. Після чого ОСОБА_1 став себе неадекватно поводити, прикидаючись (симулюючи), що йому погано, а тому на місце була викликана швидка медична допомога, однак він від послуг останньої відмовився. Інших людей в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 не було.

Доводи сторони захисту про закінчення строків накладення адміністративного стягнення є безпідставними та не ґрунтуються на вимога закону.

Жодних даних щодо особи ОСОБА_1, фактичних обставин, які зазначені в протоколі і які б не відповідали дійсності, не має.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є водієм та це є єдиним джерелом його доходів не може бути підставою для скасування постанови.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львів від 23 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах