АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/144/17 Головуючий у першій інстанції: Волошин Є.В.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Кленцарь В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

02 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кленцарь В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю правопорушника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою В`язового В.В. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2017 року, встановлено, що 30 листопада 2016 року о 00 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Іжевська, 1/1 водій ОСОБА_3, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, передав керування т.з. водію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який в м. Дніпро по вул. Іжевська,1/1, керував авто ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Чим порушив п. 2.9 г ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду відносно ОСОБА_3, а справу про адміністративне правопорушення відносно останнього закрити, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а саме факту передачі транспортного засобу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається на те, що суддя при розгляді справи не повністю врахував всі пояснення ОСОБА_3 щодо того, що він не є власником транспортного засобу, керування яким він нібито передав ОСОБА_5. Захисник зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду. На думку апелянта, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_3, не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того прямо вимагає ст.ст. 251, 279, 266 КУпАП.

Також ОСОБА_4 до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Обґрунтовуючи своє клопотання, ОСОБА_4 посилається на те, що ним був пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки йому судом несвоєчасно надано справу для ознайомлення.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання про поновлення процесуального строку та апеляційну скаргу останнього та просили поновити процесуальний строк, скасувати постанову судді, а справу закрити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до висновку що процесуальний строк ОСОБА_4 не пропущений, а тому поновленню не підлягає. Разом з тим, скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, при апеляційному розгляді скарги адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 він продав ОСОБА_5 ще у 2015 році.

Також в суді апеляційної інстанції в якості свідків були допитані ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

При цьому, свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він дійсно у 2015 році фактично придбав у ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 за 15000 гривень та розпоряджався з того часу цим автомобілем на власний розсуд. Формально не оформив договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки не мав паспорту.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він був присутнім при передачі грошей за автомобіль ОСОБА_5 ОСОБА_3, а останнім відповідно техпаспорту на автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 у 2015 році за 15 000 гривень та ОСОБА_5 розпоряджався зазначеним автомобілем на власний розсуд, ставив автомобіль у себе в гаражі.

Покази зазначених свідків узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3 та між собою та підтверджують факт продажу автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 ОСОБА_5 у 2015 році.

При цьому підстав піддавати сумніву покази вказаних осіб, матеріали справи не містять.

Аналізуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 не передавав керування т.з. водію ОСОБА_5, який керував авто ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, так як останній придбав ций автомобіль і розпоряджався ним на власний розсуд. У зв'язку з чим, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 289, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 січня 2017 року відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження відносно нього закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: