Справа № 136/1379/17
Провадження № 33/772/809/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Спринчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Спринчук В.В., за участю потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

24.08.2017 року о 10 год. 30 хв. в м. Липовець по вул. Шевченка, 46 водій ОСОБА_3 керував мотоциклом «Soul» без номерних знаків, не врахувавши дорожню обстановку, не вибравши безпечної швидкості руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, у звязку з чим було пошкоджено транспортні засоби, чим порушив пункт 10.1, 12.1 ПДР України.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 9 місяців, та стягнуто з нього судовий збір в розмірі 320 гривень, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що в оскаржуваній постанові перекручено свідчення потерпілого ОСОБА_2, який в суді вказав, що рухався по дорозі до повороту, де відбулось ДТП із швидкістю 30-20 км/год., однак в даній постанові зазначено інше «потерпілий ОСОБА_2 будучи опитаним як свідок згідно ст.272 КУпАП пояснив суду, що 24.08.2017 року близько 10:30 год. в м. Липовець по вул. Шевченка керував автомобілем НОМЕР_1, при цьому рухався зі швидкістю близько 40-50 км/год., що не відповідає свідченням ОСОБА_2 наданим в судовому засіданні.

Також судом першої інстанції перекручено свідчення ОСОБА_4, яка в суді вказала, що самого зіткнення мотоцикла із автомобілем ОСОБА_2 вона не бачила, оскільки оглядала новини в соціальних мережах на своєму телефоні, а автомобіль ОСОБА_2 рухався по дорозі зі швидкістю 40 км/год., що суперечить свідченням, які були зазначені у оскаржуваній постанові «Під час руху, поблизу магазину водій таксі увімкнув поворот при наближені до якого знизив швидкість до 30 км/год. При здійсненні маневру (поворот праворуч), в праву сторону автомобіля вїхав водій мотоцикла. Після того як ОСОБА_2 вийшов з автомобіля щоб розібратись, водій мотоцикла повідомив, що бачив увімкнутий на автомобілі поворот, проте думав, що встигне проїхати».

Також, ОСОБА_2 повідомив суду першої інстанції, що ввімкнув правий поворот за 80-100 м. до повороту, що суперечить свідченням свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_2 включив правий поворот за 10-15 м. до повороту.

Враховуючи вище наведене, не відповідають дійсності та суперечать одне одному свідчення потерпілого ОСОБА_2 та свідків ДТП, та в сукупності відрізняються від тих свідчень, які вказані у оскаржуваній постанові. Суд першої інстанції не взяв до уваги довжину слідів гальмування транспортного засобу апелянта на узбіччі, яка складала 4,8 м.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить незастережні правки (замалювання прізвища коректором), які були здійсненні після підписання його апелянтом, про що останній вказував в суді першої інстанції під час розгляду. Також в протоколі зазначені свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в суді першої інстанції зазначили, що очевидцями ДТП взагалі не були.

До суду адмінпритягуваний ОСОБА_3 не зявився, подав письмову заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив, вказав, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні досліджуваного судом ДТП повністю доводиться матеріалами справи, пояснення свідків, допитаних судом першої інстанції повністю відповідають тим, які викладені в оскаржуваній постанові, автомобіль потерпілого досі не відремонтовано, це суттєво вплинуло на зміну його звичного способу життя, ОСОБА_3 не бажає добровільно усувати негативні наслідки спричиненого ним ДТП, потерпілий вважає що суд першої інстанції вірно застосував адміністративне стягнення до адмінпритягуваного, позбавивши його прав керування транспортними засобами, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 12.1 ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив обставини справи, оцінив наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №045554 від 24.08.2017 року, згідно якого 24.08.2017 року о 10 год. 30 хв. в м. Липовець, по вул. Шевченка, 46 водій мотоцикла «Soul» д.н.з. б/н ОСОБА_3 керуючи даним транспортним засобом не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху допустив зіткнення з іншим транспортним засобом (ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2С.) у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10.1, 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.4);план-схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5).

Крім того винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ДТП підтверджується поясненнями ОСОБА_2, згідно яких останній 24.08.2017 року на своєму автомобілі марки ВАЗ 21099 їхав по вул. Шевченка м. Липовець, попереду нього їхав хлопець на мотоциклі якого він обігнав, після цього рухаючись зі швидкістю близько 20 км/год. біля буд.№46 увімкнувши покажчик повороту почав здійснювати поворот праворуч в цей час відчув удар в його автомобіль, вийшовши з автомобіля побачив на землі лежав мотоцикл, а коло нього хлопець, в якого ОСОБА_2 запитав чи бачив що він включив покажчик повороту на що водій мотоцикла відповів що бачив, але думав що встигне проїхати. Після цього, ОСОБА_2 сказав, що буде викликати поліцію, але хлопець хотів владнати питання на місці. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що на передньому сидінні його автомобіля він віз пасажирку, яка була свідком вказаної вище події (а.с.6).

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується поясненнями допитаних в суді першої інстанції свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_5 який пояснив, що 24.08.2017 року близько 10:00 год. в м. Липовець по вул. Шевченка рухаючись за кермом автомобіля, попереду нього їхав автомобіль ВАЗ 21099, позаду його автомобіля по узбіччю дороги їхав мотоцикл, завчасно до повороту водій автомобіля ВАЗ 21099 ввімкнув правий поворот. Коли водій автомобіля ВАЗ 21099 почав здійснювати маневр (поворот праворуч), автомобіль свідка знаходився позаду нього, а водій мотоцикла позаду його автомобіля, в цей час водій мотоцикла прийняв вліво, а потім різко вправо, при цьому здійснив рух з прискоренням і обгін його автомобіля з правої сторони. В той момент коли водій ВАЗ 21099 майже закінчив маневр (поворот праворуч), водій мотоцикла вїхав в праву сторону автомобіля, при цьому намагався гальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалось.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 24.08.2017 року близько 10 год. 30 хв. вона їхала в автомобілі ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_2 в м. Липовець по вул. Шевченка, увімкнувши покажчик повороту, даний водій почав здійснювати поворот праворуч, при цьому гр. ОСОБА_3 керуючи скутером допустив зіткнення з вказаним вище автомобілем, крім того останній запропонував гр. ОСОБА_8 вирішити питання без представників поліції (а.с.7)

Аналіз зазначених вище доказів в сукупності свідчить, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3, який керував мотоциклом «Soul» порушив вимоги п.п.10.1, 12.1 ПДР України, що стало причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи ОСОБА_3 про те, що свідчення потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які містяться в оскаржуваній постанові не відповідають наданим ними в суді першої інстанції є необгрунтованими, спростовуються поясненнями потерпілого в суді апеляційної інстанції, та письмовими первинними поясненнями зазначених свідків та потерпілого, які наявні в матеріалах справи, і які за своїм змістом узгоджуються із тими, які викладені в оскаржуваній постанові суду.

Твердження апелянта про те, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки в ході судового розгляду ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були зазначені в протоколі як свідки, повідомили, що очевидцями ДТП взагалі не були, спростовується план-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.5), згідно якої вищевказані особи приймали участь в замірах місця ДТП, що самі особисто підтвердили в судовому засіданні, а очевидцями ДТП - є інші особи, зокрема, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5

Враховуючи вище наведені обставини, висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є правильними, при обранні виду та розміру стягнення ОСОБА_3 судом першої інстанції дотримано вимоги ст.33 КУпАП, тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року, якою визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) ОСОБА_9

Згідно з оригіналом