Справа № 314/374/16
Провадження № 3/314/73/2017
П О С Т А Н О В А

м.Вільнянськ 30 березня 2017 року

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кофанов А.В.,

з участю: прокурор Велєва К.С.,

захисник адвокат ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює завідувачем ДНЗ "Берізка" Михайло-Лукашівської сільської Ради, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне корупційне правопорушення, згідно якого вона 09.02.2016 року, будучи депутатом Михайло-Лукашівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, прийняла участь у роботі сесії цієї сільради. На вказаній сесії відповідно до порядку денного розглядалося питання про призначення її, ОСОБА_2, на посаду директора ДНЗ "Берізка" Михайло-Лукашівської сільської Ради, тобто питання, яке безпосередньо стосувалося інтересів особисто ОСОБА_2; при цьому вона, в порушення ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомила сесію сільради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та в подальшому голосувала за прийняття вказаного рішення на сесії ради.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 вину свою у вчиненні правопорушень не визнала, пояснив, що їй незрозуміло, у чому саме полягає корупція в її діях, ніякої особистої вигоди вона при вирішенні зазначеного питання не набула і не могла набути.

Провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку із наступним.

Так, згідно ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів визначається як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Разом з цим, при розгляді справи суддя враховує визначення понять "корупція" та "корупційне правопорушення", встановлені ст.1 Закону України "Про запобігання корупції".

Так, відповідно до положень зазначеної статті, корупція визначається як використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей. Корупційне правопорушення визначається як діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, обов'язковою ознакою корупційного правопорушення є пов'язаність відповідного діяння з отриманням певної неправомірної вигоди, яке і є метою правопорушника. За відсутності цього вчинене діяння не може розглядатися як корупційне правопорушення, навіть у випадках, коли наявні інші формальні ознаки такого правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 відсутні дані про те, яку саме вигоду вона отримала чи могла отримати внаслідок призначення на посаду директора дитячого навчального закладу. Так само, з огляду на визначення поняття "реальний конфлікт інтересів", у протоколі не зазначено, які саме суперечності мали місце між її приватними інтересами та його представницькими повноваженнями депутата сільської ради, яким саме чином ці приватні інтереси могли вплинути на прийняття рішення. Встановлення цих обставин та доведення їх належними доказами під час судового розгляду не є функцією судді. Суддя виходить з того, що саме по собі призначення на посаду директора закладу накладає на особу, перш за все, ряд певних обов'язків та функцій, а не отримання певних вигід чи привілеїв.

Також, згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 припустила порушення ст.28 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно пп.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", дійсно передбачені обов'язки депутата сільської ради: повідомляти про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Проте сесія сільської ради відносно її депутата, згідно положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", не є безпосереднім керівником і взагалі не є органом влади, а є формою організації роботи цієї ради. За таких обставин порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" у ОСОБА_2 відсутнє.

Також відсутнє і порушення ОСОБА_2 вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" щодо заборони вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів. Реалізація депутатом права ухвалювального голосу, відповідно до ч.6 ст.49 Закону України "Про місцеве самоврядування", не може розглядатися як "дія" в розумінні Закону України "Про запобігання корупції", оскільки саме по собі не створює ніяких прав та обов'язків для третіх осіб, у т.ч. і щодо набуття ними вигоди. Відповідні права та обов'язки з'являються у третіх осіб на підставі рішення сільської ради як акту застосування права органом місцевого самоврядування. Суддя також враховує, що Закон України "Про запобігання корупції" розрізняє такі поняття, як "дія" та "участь у прийнятті рішення" (п.1 ч.1 ст.29, ст.30 зазначеного Закону), і вважає, що у даному випадку мова йде саме про участь ОСОБА_2 у прийнятті рішення, а не про вчинення нею дій; обмеження, встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", у такому випадку не можуть бути застосовані.

Додатково суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про запобігання корупції", правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Це питання регулюється не ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", а ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка у даних правовідносинах виступає як спеціальна правова норма відносно загальної. Ця стаття передбачає спеціальну процедуру врегулювання конфлікту інтересів, відмінну від тієї, що передбачена ст.28 Закону України "Про запобігання корупції". Між тим, у складеному протоколі відсутні будь-які дані про порушення ОСОБА_2 вимог ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а сам суддя в межах судового розгляду не має повноважень на встановлення та оцінку таких обставин.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_2 відсутні склади правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 про вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення.

На постанову протягом десяти діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

30.03.2017 року

30.03.2017