Справа № 740/4579/16-п Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г.
Провадження № 33/795/75/2017
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 03.12.2016 року о 21-й годині останній, рухаючись по вул. Шевченка в м. Ніжині керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Ніжинської центральної міської лікарні від 03.12.2016 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити справу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що дії співробітників поліції були незаконними внаслідок того, що його було затримано не під час керування власним автомобілем, а коли автомобіль був у нерухомому стані. Зазначає, що 13 січня 2017 року о 8 годині 30 хвилин він не зміг з'явитися у судове засідання, оскільки з 10 січня 2017 року перебував на лікарняному, а з ранку 13 січня 2017 року його на швидкій забрали до лікарні. Його батько з'явився до суду з підтверджуючими документами, однак секретар судді відмовилася їх приймати, повідомивши, що суд відбувся раніше. Вказує, що на його думку це порушення процесуальних норм. Також вказує на порушення вимог ст..33 КУпАП України.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що медичний огляд на стан сп'яніння проводився з порушенням процедури, а тому медичний висновок є недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просить закрити провадження по справі, оскільки він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, однак автомобілем не керував.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об'єктивно.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.4), висновком про результати медичного огляду ОСОБА_1, згідно якого 03.12.2016 року останній перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.5).

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та не є суб'єктом інкримінованого йому правопорушення, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки дане твердження не знайшло свого підтвердження ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.

Крім того, така позиція апелянта не співпадає з доповненнями до апеляційної скарги, де він вказує на лише на те, що медичний огляд на стан сп'яніння проводився з порушеннями.

Не можуть бути взяті до уваги доводи ОСОБА_1 з приводу того, що судом першої інстанції не прийнято листок непрацездатності від його батька, який з'явився у судове засідання 13.01.2017 року на 08 годину 30 хвилин.

Так, з надісланої ОСОБА_1 повістки (а.с.10) вбачається, що розгляд адміністративної справи призначено на 13.01.2017 року о 08 годині 00 хвилин. Згідно протоколу від 13.01.2017 року, судове засідання було розпочате о 08 годині 15 хвилин. На час розгляду адміністративної справи будь-яких клопотань про її відкладення не надходило. Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією скаржника, що його було позбавлено можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, адже він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги стосовно недійсності висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, він складений та підписаний уповноваженою на це особою.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. М. Короїд