АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1229/17 Справа № 205/4757/17 Головуючий у 1 й інстанції - Калініченко Г. П. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 18 липня 2017 року о 02 годині 05 хвилин в м. Дніпрі по пр. С.Нігояна, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Мітсубіші Спейс Стар», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд зі згоди водія, у встановленому законом порядку в присутності свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,16 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову скасувати як незаконну і таку, яка винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права, та закрити провадження по адміністративній справі відносно нього.

Посилається на те, що суддя розглянув дану справу без його участі, чим позбавив його реалізувати свої права давати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків.

Вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, не допитав свідків, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване і неправильне застосування стягнення, а також не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, та є незаконною і необґрунтованою.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, оскільки спеціальний технічний засіб «Drager Alcotest ARHK 0530» не зазначений у Переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, будь-які сертифікати відповідності цього засобу в матеріалах справи відсутні, примірник Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння йому не надавався, а в самому Акті відсутня графа, де особа, щодо якої проведено огляд, могла б вказати про незгоду з результатами огляду, а також немає графи, де він міг би викласти свої зауваження, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску підлягають задоволенню, оскільки з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, яка прийнята за його відсутності, він ознайомивсь 31 жовтня 2017 року(а.с.10), а апеляційну скаргу подав 10 листопада 2017 року(а.с.14), тобто в 10-тиденний строк на її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_2 Наведені у ньому обставини підтверджується актом огляду на стан сп'яніння, що підписаний ОСОБА_2 та двома свідками, відповідно до якого результат тесту на стан сп'яніння становить 1, 16 %, та роздруківкою тесту на стан сп'яніння з аналогічним показником, який підписаний ОСОБА_2

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив перебування його в стані алкогольного сп'яніння. Разом з тим, його пояснення під час розгляду апеляційної скарги про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння суд оцінює критично, оскільки про зазначені обставини він ні під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ні в своїй апеляційній скарзі не повідомляв.

Також не надавав будь-яких клопотань на спростування наявних в матеріалах провадження доказів до суду першої інстанції, хоча про час розгляду справи -04.10.2017 року знав, про що повідомив під час апеляційного перегляду, в ході якого пояснив, що він приходив до суду та з'ясовував про дату розгляду справи, тому знав, що розгляд відбудеться-04.10.2017 року, однак до суду не з'явивсь через хворобу, про що суд не повідомляв.

За зазначених обставин, оскільки до суду не було надано клопотання про відкладення розгляду справи, суд не позбавлений був можливості розглянути справу відповідно до ст.268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.294 КУпАП у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для дослідження нових доказів, які не досліджувались раніше, оскільки ОСОБА_2 не вживав заходів для надання їх до місцевого суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості викласти в акті огляду на стан сп'яніння свої зауваження не заслуговують на увагу, оскільки акт містить відповідну графу «прізвище, ім'я, по-батькові та підпис особи, стосовно якої проводився огляд, запис про відмову від підпису», однак в зазначеній графі є заповненими відомості лише щодо прізвища, ім'я, по-батькові особи та її підпис, а будь-які зауваження при наявності відповідної графи для цього - відсутні.

На підставі зазначеного акту складено протокол про адміністративне правопорушення, копія якого вручена ОСОБА_2, про що є відповідний підпис, а тому він не був позбавлений можливості ознайомитись з обставинами інкримінованого йому правопорушення.

Твердження ОСОБА_2 про те, що тестер «Драгер 0530» не входить до відповідного переліку, а тому не міг застосовуватись, також не заслуговує на увагу, оскільки згідно із роздруківкою чеку було застосовано алкотестер «Драгер 6820», номер приладу 0530, що відповідає акту огляду, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.

Отже, оскільки в наданих матеріалах відсутні дані про вимогу особи пред'явити відповідні документи на технічний засіб, то доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Посилання на Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 №33, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за №262/17557, до якого не входить запропонований технічний засіб працівниками поліції для проходження огляду на стан сп'яніння, є недоречним, оскільки зазначений Перелік прийнятий на підставі Закону України «Про міліцію», який втратив чинність, та відповідно до п.1 його застосування стосувалося підрозділів Державтоінспекції МВС.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2- без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко