Провадження № 3/263/1972/2017
П О С Т А Н О В А

21 листопада 2017 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Шевченко О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює автослюсарем на СТО «Баварія», зареєстрований та мешкає за адресою: м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Шмідта, б.24а,

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 452724 від 28.08.2017 року ОСОБА_1, 28.08.2017 року о 11год. 00хв. по пр. Металургів, а саме на заправці ТНК вчинив словесний конфлікт, чим вчинив насилля в сімї , а саме погрожував фізичною рас правою своїй жінці гр.. ОСОБА_2, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання надав письмові пояснення, в яких зазначив, що вину у скоєному правопорушенні не визнає, у звязку з наступним. В кінці липня на початку серпня 2017 року у нього з дружиною ОСОБА_2 стався розрив відносин, вона у забрала ключі від квартири по вул. Пашковського, б.11 кв.4 і він змушений був переїхати жити до мами в селище Сартана; - 3 серпня 2017року ОСОБА_2 подала позовну заяву до Іллічівського районного суду м Маріуполя про розлучення (справа №264 / 3732/17). 18 серпня 2017 року за позовом ОСОБА_2 було відкрито позовне провадження та в даний час позов перебуває на розгляді в суді і рішення за позовом до теперішнього часу не прийнято, їм дано термін на примирення. В 2016году він з ОСОБА_2 всиновили 2-х неповнолітніх дітей. Він зі свого боку бажає зберегти сім'ю і примиритися з дружиною. Рішення суду про розлучення до теперішнього часу не прийнято; - після того як він дізнався, що ОСОБА_2 подала позов про розлучення, він неодноразово намагався зустрітися з дружиною, щоб поговорити і помиритися. Однак ОСОБА_2 перестала відповідати на його телефонні дзвінки, і уникала з ним особистих зустрічей. - 28 серпня 2017 року близько 11-00 годин він на автозаправці побачив автомобіль ОСОБА_2 Він заїхав на автозаправку, під'їхав до автомобіля, ОСОБА_2, опустив скло в двері свого автомобіля і не виходячи з автомобіля запропонував ОСОБА_2 спокійно поговорити. ОСОБА_2 нічого не відповіла, кудись подзвонила, до її автомобілю підійшло двоє хлопців, з одним з хлопців вона пішла в сторону Центрального відділу поліції, а другий сів за кермо і поїхав на її автомобілі, а він поїхав до мами, забрав її з лікарні і відвіз додому на пос. Сартана. Як тільки він приїхав додому він подзвонив знову своїй дружині. Телефон підняв поліцейський, який запропонував йому приїхати до Центрального відділення поліції. Він погодився, тому що хотів в присутності поліцейських поговорити з ОСОБА_2 Коли він приїхав в поліцію, то ОСОБА_2 вже не було, і з нею він не зміг поговорити. Поліцейські стали з'ясовувати, де його зброя, він пояснив, що не має доступу до зброї, так як воно знаходиться в квартирі дружини, і у нього немає ключів. Разом з поліцейськими він відразу поїхав додому до дружини по вул. Пашковського. Дружина була вдома. Співробітники поліції вилучили зброю (яке до теперішнього часу знаходиться в Лівобережному відділі поліції). На нього склали адміністративний протокол про порушення порядку і правил зберігання зброї, складали протокол про вилучення зброї та він підписував документи і якісь пояснення. Його запитували, що сталося на автозаправці, він сказав, що нічого, хотів поговорити з дружиною, але вона не захотіла, і розмова не відбулася. Про те, що на нього крім протоколу про порушення правил зберігання зброї, був ще складений протокол про насильство в сім'ї я зрозумів тільки коли його викликали до Жовтневого суду; жодного насильства по відношенню до ОСОБА_2 він не здійснював, він її не бив, не сварив, нецензурною лайкою не ображав і в її адресу ніяких погроз не висловлював. Вважає, що ОСОБА_2 його обмовляє в зв'язку з процесом розлучення. Просить суд врахувати, що свідків події, які могли б підтвердити заяву ОСОБА_2 немає; крім того вважає, що поліцейські неправомірно склали матеріали за заявою ОСОБА_2 - так як висновок, який зроблено на підставі заяви ОСОБА_2, датований 30.08.2017 року, і вказано, що його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності. При цьому адміністративний протокол був уже складено 28.08.2017 року. Крім того сам висновок не підписаний і не затверджений начальником поліції, тобто фактично поліцейський склав на нього протокол без затвердження висновку начальником поліції. Він насильства в сім'ї не здійснював, погроз на адресу ОСОБА_2 не висловлював, вважає себе не винним, просить винести рішення, визнавши мене не винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає за необхідне провадження по адміністративній справі закрити з тих обставин, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статей1,3,8,9 Конституції України є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновок про необхідність притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який зроблено на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.08.2017 року.

Проте адміністративний протокол був складений 28.08.2017 року.

Зазначений висновок не підписаний і не затверджений начальником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, вказане свідчить про те, що поліцейський склав протокол без затвердження висновку начальником поліції.

Свідки відсутні, інші докази також відсутні.

Враховуючи обставини, зазначені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, не надано, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173-2, ст.245, ст.251, ст.280 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.А.Шевченко