Справа № 428/468/17
Провадження №3/428/335/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не зазначено, працюючого: Прокуратура Луганської області, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 244332 слідує, що ОСОБА_1 07.01.2017 року о 17-47 год. у м.Сєвєродонецьку, по вул.Гагаріна, буд.115, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Луганському обласному наркологічному диспансері у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є працівником прокуратури Луганської області. 07.01.2017 року він за кермом не сидів. Автомобілем керувала його знайома ОСОБА_2, він сидів на пасажирському сидінні. Лариса нервувала, бо погано керує автомобілем з механічною коробкою передач, тому їхала повільно. Вона вирішила поставити автомобіль на парковку. Поставила та пішла. Він до цього півтори доби не справ, захворіла теща, відвозив її до лікарні, нервував приймав ліки.

Інспектор Вакуленко В.В. в судовому засіданні пояснив, що 07.01.2017 року вони, з іншим інспектором їхали по вул.Гагаріна та побачили, що з двору виїхав автомобіль з вимкненим світлом фар і побачивши їх поїхав назад. Вони прослідували за автомобілем, зупинилися біля машини. ОСОБА_1 вийшов з водійського сидіння, надав документи, про те, що керував автомобілем, не казав. Пройти тест на місці зупинки погоджувався при свідках, але в нього не вийшло, і він забажав поїхати до медичного закладу - Луганського обласного наркологічного диспансеру, що розташований у м.Лисичанську.

Сідок ОСОБА_3 в судовому засіданні поснив, що 07.01.2017 року він сидів у своєму автомобілі ВАЗ. Бачив, як підїхав автомобіль «Skoda Octavia A5», а потім поліцейський автомобіль. Бачив як з водійського сидіння вийшла жінка та пішла у підвал, а чоловік виходив з пасажирської сторони. Поліцейські почали оформлювати протокол на чоловіка. Після того, як поїхали поліцейські він підійшов до неї та запропонував допомогу.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 07.01.2017 року ОСОБА_1 приїздив до неї, просив гроші на операцію тещі. Знає ОСОБА_1 тривалий час. Коли вони розмовляли, ОСОБА_1 вживав алкоголь і вона запропонувала відвести його додому, на його автомобілі. Їй було важко керувати, так як у автомобіля механічна коробка передач, а вона звикла до автоматичної. Поліцейський автомобіль бачили. Вона проїхала до будинку по вул.Вілєсова, де вийшла та пішла у підвальне приміщення, перебувала там хвилин 30. Дзвонила ОСОБА_1 але не зрозуміла, що він каже. Повернулася, коли всі поїхали. Поблизу стояв автомобіль ВАЗ, з якого вийшов чоловік, та підійшовши до неї запропонував допомогу.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол, інспектора, свідків, дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В підтвердження обставини адміністративного правопорушення суду надано було протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 244332 від 07.01.2017 року; висновок від 07.01.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння. Вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв також підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

З наданого відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських, що було досліджено в судовому засіданні, не вбачається, щоб ОСОБА_1 здійснював дії повязані з керуванням/управлінням транспортним засобом, що також заперечувалося ним, як і під час складання протоколу, так і у судовому засіданні.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений і наведене спростовується наступним.

Факт, що ОСОБА_1 не керував і не міг керувати автомобілем за обставин вказаних у протоколі підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, пояснення яких узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 та його позицією, згідно до наданого відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, або перебування у стані спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вини ОСОБА_1, в тому що 07.01.2017 року він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суду надано відео, зняте працівниками поліції. Проте з даного відео не вбачається, щоб саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керує транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ним керувала інша особа ОСОБА_2, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник