Справа № 751/4894/17 Головуючий у 1 інстанції Мороз К. В.
Провадження № 33/795/502/2017
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 28 липня 2017 року о 18 год. 25 хв. в м. Чернігові по вулиці Реміснича, 21, керував автомобілем «Opel Corsa», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №699 від 28.07.2017 року. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, стверджує про грубе порушення його права на повноцінний судовий захист. Наполягає на тому, що обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки протокол складався без присутності особи, яка притягується, та свідків, які вказані в протоколі. Сам же огляд був проведений в присутності працівників поліції, які не можуть бути свідками при огляді особи. Вказує, що заперечував проти освідування в лікарні, проте не заперечував проти проходження огляду на місці. Більше того, посилаючись на положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, підкреслює, що огляд в закладі охорони здоров'я можливий лише за відмови від проведення огляду на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що лікарем було проведено лише візуальний огляд без застосування будь-яких технічних засобів. Звертає увагу суду, що судом першої інстанції не було з'ясовано того факту, що медичний висновок №277 (699) та акт медичного огляду особи, в матеріалах справи відсутній. А висновок №699 складений з порушенням вимог Інструкції, я тому він вважається недійсним. Автор скарги, вважає, що за умови складання протоколу в цей же день, за повторні дії на водія повинен бути складений протокол за частиною другою цієї статті, проте суд не з'ясував ці обставини і неправильно визначив правову кваліфікацію.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Органюк Ю.Ю. не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені в передбаченому законом порядку. Будь-яких заяв та клопотань про відкладення судового засідання на день розгляду апеляційної скарги 13 грудня 2017 року не надходило. Крім того, апеляційний розгляд тричі відкладався за заявами особи, при цьому суд зауважує, що відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності при розгляді адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не є обов'язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Твердження правопорушника про грубе порушення його права на повноцінний судовий захист, не знайшли свого підтвердження, оскільки як слідує з протоколу судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Органюк Ю.Ю. приймали особисту участь в судовому засіданні та надавали суду свої пояснення (а.с.52), крім того адвокат, згідно його заяви від 21.07.2017 року (а.с18) знайомився з матеріалами справи, за клопотанням захисника (а.с.22, а.с. 48) неодноразово відкладалися судові засідання, адвокатом були надані письмові заперечення (а.с.33-36), а також особа, яка притягується до відповідальності мала змогу постійно отримувати кваліфіковано допомогу свого адвоката, тому такі твердження є голослівними та не підтверджені жодними доказами апелянта.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2017 року (а.с.3) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 28 липня 2017 року о 18 год. 25 хв. в м. Чернігові по вулиці Реміснича, 21, керував автомобілем «Opel Corsa», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, про що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, в присутності двох свідків. Огляд на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №699 від 28.07.2017 року.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- поясненнями свідка ОСОБА_3, допитаного в засіданні суду першої інстанції, який показав, що після отримання співробітниками поліції орієнтировки про перебування водія в стані алкогольного сп'яніння, поїхали за водієм, який на момент зупинки рухався по вул. Ремісничій. За кермом перебував ОСОБА_1, після освідування якого встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 (а.с.6) та ОСОБА_5 (а.с.7), згідно яких на водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за знаходження останнього в стані алкогольного сп'яніння та який відмовився від підпису протоколу та отримання його копії;

- висновком № 699 від 28.07.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), згідно якого лікарем встановлено перебування громадянина ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння;

- копією акту медичного огляду №699 від 28.07.2017 року з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.46), на підставі якого видавався висновок № 699 від 28.07.2017 року, згідно якого виявлений вміст алкоголю у крові гр. ОСОБА_1 становить 1,71 ‰ (проміле), а в сечі 2,00 ‰ (проміле);

- відеозаписом на технічному носії інформації, наданому співробітниками поліції (а.с.17).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суддя правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, що забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Доводи скарги про складання протоколу за відсутності свідків є неспроможними, оскільки такі свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення №002545 та їх пояснення, як вже зазначалося вище, є на окремих аркушах (а.с.6,7).

Що стосується порушення Інструкції, на які посилається апелянт, а саме можливість проведення медичного огляду лише за відмови від його проведення на місці зупинки транспортного засобу, то дане твердження спростовується словами самого ж водія, що зафіксовано у відеозаписі на технічному носії інформації, який був переглянутий як місцевим судом, так і апеляційним. Саме з цього запису встановлено, що водій сам наполягав на проведенні огляду в лікарні та відмовився від застосування технічних засобів на місці зупинки. З цього ж відеозапису і переглянута вся процедура проведення медичного огляду в лікарні, а тому вказівка ОСОБА_1 про його лише візуальний огляд, є заведенням суду в оману. Адже був проведений не лише візуальний огляд з застосуванням ряду методик, а й взято на аналіз сечу та кров. Жодних порушень висновок медичного огляду не містить. Що стосується відсутності акту медичного огляду в матеріалах справи, то це твердження є хибним, оскільки відповідно до п.п.15-16 розділу ІІІ Наказу від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Більше того, на запит суду надана копія такого акту (а.с.46), яким підтверджені дані висновку № 699 від 28.07.2017 року.

Твердження особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, про те, що даний протокол складений з порушенням, а саме не за ч.2 ст. 130 КУпАП, є хибним, адже незважаючи на те що правопорушення мало місце після аналогічного правопорушення в той же день, проте протокол за вчинення правопорушення за ч.2 цієї статті може бути складений лише після того, як рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою набуло чинності, оскільки на момент оформлення протоколу такого рішення не було, то і не було підстав для складання протоколу за частиною другою.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю доведена вказаними доказами.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко