Справа № 201/2575/17-п
Провадження № 3/201/625/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., за участі прокурора Карпенко Р.І., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту захисту економіки національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого заступником начальника Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного оперуповноваженим Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_1, будучі тимчасово виконуючим обовязки директора Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів (, відповідно до витягу з юридичних осіб засновник - Державне агентство водних ресурсів України), як юридичної особи публічного права, тобто у відповідності до ст. 81 Цивільного кодексу України, створеної розпорядчим актом органу місцевого самоврядування, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка одержує заробітну плату за рахунок державного бюджету і відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, повязанні з корупцією, у зв'язку із виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських обов'язків, всупереч інтересам служби та держави, не повідомив у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів що передбачено ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

15.10.2014 відповідно до наказу № 12-ос ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника начальника Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів. Того ж дня, вказаній особі було вручено попередження про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також ознайомлено з посадовими обовязками, що засвідчується підписами ОСОБА_1

10.03.16 у відповідності до щотижневого плану навчання працівників апарату Дніпропетровського облводресурсів на 2016 рік, було проведено заняття щодо положень Закону України «Про запобігання корупції».

Вищезазначені факти свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Проте, незважаючи на обізнаність ОСОБА_1 з вимогами антикорупційного законодавства, останнім було прийняте рішення в умовах реального конфлікту інтересів за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу начальника Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів № 12 від 24.03.2016 «Про відрядження ОСОБА_4Г.», ОСОБА_1 було призначено виконуючим обовязки начальника. З даним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його підпис.

28.03.16 ОСОБА_1, будучі виконуючим обовязки начальника Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів, тобто фактичним керівником зазначеної установи, підписав наказ № 15-е від 28.03.2016 «Про виплату премії працівникам апарату облводресурсів за надання платних послуг у березні 2016 року», яким призначив собі премію в розмірі 3578 гривень, не погодивши вказане рішення з Державним агентством водних ресурсів, що суперечить встановленим положенням.

Відповідно до п. 3.1.2 Положення про оплату праці і матеріальне стимулювання працівників апарату Дніпропетровського облводресурсів від 30.06.2015 преміювання керівників та їх заступників здійснюється за умови надання дозволу Держводагентством України. Також, необхідність погодження премії начальникам облводресурсів закріплена в абзаці 5 п. 3.1.2 Положення «Про преміювання керівників БУВР, облводресурсів», затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України №155 від 15.12.2015

Проте, всупереч вимогам зазначених положень, виконуючи функції начальника, ОСОБА_1 одноосібно прийняв рішення про преміювання себе за результатами роботи за березень 2016 року, та не погодив вказане рішення з Держводагентством України, що підтверджується отриманими в Дніпропетровському обласному управлінні водних ресурсів документах, копіях погоджень, журналом реєстрації вихідної кореспонденції, а також листом Держводагентства України № 409/10/11-17 від 25.01.2017.

Вказаними діями, на думку, представника правоохоронного органу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне корупційне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним та пояснив, що преміювання заступників керівника здійснюється не за погодження з Держводагентством України, як про це зазначено у протоколі, а за погодженням з керівником. Його керівник своїм наказом № 12 від 24.03.2016 «Про відрядження ОСОБА_4Г.» призначив ОСОБА_1 виконуючим обовязки начальника і цим же наказом погодив виплати йому премії, а розмір премії встановлюється не самим ОСОБА_1, а економічним відділом. Таким чином, підписуючи наказ про преміювання ОСОБА_1 мав погодження начальника і фактично виконав технічну роботу, не приймаючи реального рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а тому не повинен був повідомляти про це свого керівника чи Державне агентство водних ресурсів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_5, показання свідків, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів Закону України «Про запобігання корупції» передбачає суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Тобто навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов'язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об'єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Чинне антикорупційне законодавство України, а саме п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», встановлює, що, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Об'єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

В судовому засіданні встановлено факт того, що Дніпропетровське обласне управління водних ресурсів являється юридичною особою публічного права, що вбачається з витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців і, відповідно, посадові особи Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, повязанні з корупцією.

ОСОБА_1 на підставі наказу № 12-06 від 15.10.2014 займає посаду заступника начальника Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів, тобто є суб'єктом відповідальності за правопорушення, повязанні з корупцією.

24.03.2016 року наказом № 12 начальником управління ОСОБА_4 на період свого відрядження 28.03.2016 року було покладено виконання обовязків на заступника начальника управління ОСОБА_1, та за умови виконання показників за основні результати діяльності у березні 2016 року погодив виплату премії ОСОБА_1 у загальних розмірах передбачених наказом на преміювання працівників управління.

Відповідно до п. 5.4.9. Положення про Дніпропетровське обласне управління водних ресурсів (а.с. 27) начальник управління приймає рішення про заохочення працівників.

28.03.2016 року наказом № 15-е за підписом в.о. начальника управління ОСОБА_1 «Про виплату премії працівникам апарату облводресурсів за наданням платних послуг у березні 2016 року» було премійовано працівників апарату облводресурсів, в тому числі, ОСОБА_1 на суму 3578 гривень (а.с. 56).

Вказаний наказ було завізовано начальником та працівниками відділу економіки, що вбачається з копії наказу, наданої ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він являється начальником Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів. Перед відрядженням 28.03.2016 року йому було достеменно відомо про те, що в цей день має бути підписаний наказ на преміювання і тому з метою уникнення конфлікту інтересів, він наказом про покладення обовязків начальника на ОСОБА_1 узгодив останньому виплату премії, що відповідає вимогам нормативно-правових актів, якими вони керуються в своїй діяльності. Розмір премії визначає не заступник начальника, а відділ економіки, який готує проект наказу і візує його, а тому ОСОБА_1 не міг вплинути на розмір виплаченої премії.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона займає посаду начальника відділу економіки Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_6 Саме відділ економіки готує проект наказу в частині преміювання, керуючись при цьому нормативно-правовими актами і цей наказ підписує начальник. Так як в березні 2016 року обовязки начальника виконував ОСОБА_1, то наказ підписав він, однак виплата премії була йому погоджена начальником, що узгоджується з нормами законодавства, а на розмірі премії він впливати не може, так як цей розмір визначено відділом економіки на підставі ряду факторів, що підтверджується листом погодженням проекту наказу, який ОСОБА_1 просто підписав, отримавши при цьому премію відповідно НПА в та межах його посадового окладу.

Як вбачається зі штатного розпису на 2015 р., який не змінювався згідно показань свідка ОСОБА_6, посадовий оклад заступника начальника складає 3578 гривень.

Положенням про оплату праці та матеріальне стимулювання працівників апарату Дніпропетровського облводресурсів від 30.07.2015 р. (а.с. 50) зі змінами (а.с. 55) не передбачено погодження виплати премії заступникам керівника за умови надання дозволу Держводагентством України як цезазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а отже погодження виплати премії ОСОБА_1 має відбуватись лише з начальником Управління ОСОБА_4

Аналізуючи вищевказані докази, суд приходить до однозначного висновку про те, що ОСОБА_1, підписуючи наказ про преміювання не діяв в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки виплата премії була погоджена йому його керівником, розмір премії він не визначає самостійно, а це робиться економічним відділом, а отже дії ОСОБА_1, що виразились у підписанні наказу не вплинули та не могли вплинути на об'єктивність та неупередженість прийняття ним рішення про преміювання. Відповідно, ОСОБА_1 не повинен був повідомляти свого керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 283, 284, 287 ч. 2 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України, закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Мельниченко