Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/973/17
Провадження № 3/499/374/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.12.2017 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Іванівським відділенням поліції Роздільнянського відділу поліції ГУНП України в Одеській області направлено в суд матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АА №647901 07.11.2017 року, в період часу з 23:00 год. 02.11.2017 року по 06:00 год. 03.11.2017 року ОСОБА_1 не виконувала своїх батьківський обовязків відносно своєї прийомної неповнолітньої доньки ОСОБА_2, в результаті чого неповнолітня донька покинула своє місце мешкання та не бажала повертатися.

У судовому засідання ОСОБА_1 зазначила, що вину у скоєному правопорушенні не визнає, оскільки створює всі необхідні умови для проживання та виховання своєї прийомної доньки, даний випадок залишення нею місце свого мешкання спровокований її «перехідним, підлітковим» віком.

Заслухавши пояснення осіб, вивчивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, виходячи із наступного.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП передбачає ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності дост.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть правопорушення, в чому саме полягає неналежне виконання матірю своїх батьківських обовязків щодо виховання своєї дитини. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї дитина має все необхідне для комфортного проживання та розвитку, та відповідно до пояснень дитини ОСОБА_2, вона не має конфліктів з прийомними батьками, а з дома вирішила піти, оскільки погано себе почувала.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, даючи оцінку обставинам та фактам встановленим в судовому засіданні на підставі показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитаної в судовому засіданні вбачається, що відсутній склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією ч.1ст..184 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст.247, ст.ст.251,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:ОСОБА_3