Номер провадження: 33/785/416/17
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л. Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.09.2016 року, о 21 годині 40 хвилин, керував автомобілем ВАЗ 21083 державний р/н НОМЕР_1 по вул. Мізікевича, 12 в с. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком приладу «Драгер», який склав 0,82 проміле. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння відмовився в присутності свідків.

За фактом зазначеного правопорушення, співробітниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 549718 від 08.09.2016 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що з вказаною постановою не згоден в частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Апелянт послався на те, що при розгляді судом справи участі не приймав, повідомлення про розгляд не отримував та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього без його участі, тим самим порушено його право на захист. Копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року він отримав лише на початку січня 2017 року, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що погоджується з тим, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, але ступінь сп'яніння була невеликою, тому до нього потрібно застосувати лише адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

При цьому, апелянт зазначив, що він ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності за подібні правопорушення, не чинив перешкод у розгляді справи, працює водієм, інших доходів не має, а позбавлення права керування поставить його у скрутне становище.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати в частині позбавлення його права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, в іншій частині постанову залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_2, викладені ним в апеляційній скарзі, заслухавши його пояснення та дослідивши матеріали справи вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає, за наступних підстав:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2 та копія постанови йому не надсилалася, що вказує на обґрунтованість доводів апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду підлягає поновленню.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив доводи своєї апеляційної скарги та зазначив, що в день події перебував у гостях і дійсно вжив невелику кількість спиртного, однак після дзвінка своєї матері, яка йому сповістила, що її намагалися обікрасти шахраї, був вимушений сісти за кермо свого автомобіля та виїхати до неї додому, однак був зупинений працівниками патрульної поліції.

Крім того, в матеріалах адміністративного провадження наявні пояснення свідків, з яких вбачається, що 08.09.2016 року ОСОБА_2 керував автотранспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, згідно висновку приладу "Драгер 6810", результат якого склав 0,81 проміле, що не заперечується самим апелянтом.

При розгляді адміністративної справи, суддя, надав об'єктивну правову оцінку діям правопорушника та фактичним обставинам скоєного і з урахуванням встановлених обставин скоєного правопорушення та його характеру, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, правильно призначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, яке визначено санкцією зазначеної статті як обов'язкове.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 25 КУпАП оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю - тільки як додаткове; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватися тільки як основні.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1446- VIII від 7.07.2016 року, який був опублікований 26.07.2016 року та набрав чинності 27.07.2016 року, за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність водіїв лише у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить суму 10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП після набрання вказаним законом чинності, суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення вказаного закону, а відтак для призначення стягнення в межах, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП , що діяла до 27.07.2016 року апеляційний суд не має підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з посиланням на надані ним докази про те, що він працює водієм та позитивно характеризується за місцем роботи, які на його думку вказують на можливість призначення йому адміністративного стягнення без позбавлення його права керування не можуть бути прийняті до уваги, оскільки законодавець унеможливив застосування іншого виду стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,-

постановив

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови районного суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 11.10.2016 року відносно ОСОБА_2, у частині накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. та позбавлення його права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.