Справа № 369/8555/17 Головуючий у І інстанції Бурбела Ю. С.
Провадження № 33/780/937/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 11.12.2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1 за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 02 серпня 2017 року, о 01 годині 20 хвилин керував транспортним засобом «Аudi», реєстраційний номер GTN 622 по вул. Соборна, 4 в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що після отримання поштою 12.09.2017 року постанови суду та ознайомлення з матеріалами справи 21.09.2017 року, вперше побачив складений на нього адміністративний протокол, якого взагалі не бачив і не підписував. Копія вказаного протоколу йому не надавалася і знаходиться в матеріалах справи. Пояснює, що автомобілем у стані алкогольного спяніння не керував, а в той час як до нього підійшли працівники поліції знаходився в машині де випив пива, так як посварився з дівчиною. На думку апелянта, постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. ОСОБА_2 зазначає, що суд приймаючи рішення послався лише на протокол про адміністративне правопорушення який, на його думку, був складений працівниками поліції на свій розсуд. Разом з тим вказує, що пояснення обох свідків є ідентичними і викладеними самими же поліцейськими на заздалегідь заготовлених бланках. Крім того, ОСОБА_2 вказує, що зазначена в протоколі інформація про те, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння є неправдивою, оскільки працівниками поліції такий огляд йому не пропонувався. ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що працівники поліції, якщо вони вважали що він знаходиться у нетверезому стані, не відсторонили останнього від керування транспортним засобом а просто відпустили, що вважає прямим доказом відсутності ознак алкогольного спяніння.

У судових засіданнях, які відбулися 19.10.2017 року, 03.11.2017 року, 17.11.2017 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, підтвердили викладеній у ній вимоги та просили її задовольнити, при цьому надати їм час для надання доказів. У судові засідання 01.12.2017 року, 08.12.2017 року та 11.12.2017 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. Однак 01.12.2017 року у судове засідання зявився захисник ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив надати час для забезпечення вимог апеляційної скарги належними доказами. Однак у судові засідання 08.12.2017 року та 11.12.2017 року не зявився, причин неявки не повідомив.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 21.08.2017 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2, при цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови суду І-ї інстанції.

Так, право правопорушника бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №010442 від 02.08.2017 року, поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких видно, що вони були понятими при складанні процесуальних документів по даній справі та були свідками того, як 02.08.2017 року о 01:40 на вул. Соборній, 4 в с. П.Борщагівці раніше незнайомий їм водій автомобіля АУДІ з литовською реєстрацією відмовився від вимоги працівників поліції пройти освідування на стан спяніння. Також відмовився передати працівникам поліції посвідчення водія, підписати протокол та пояснення (а.с. 3, 4).

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції його оговорюють, а протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим та недійсним, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, по справі встановлено, що ні ОСОБА_2 ні його захисники не зверталися з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо фальсифікації даної справи працівниками поліції. Не оскаржували вони й до суду дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. До того ж, навіть не звертались до керівництва працівників поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих. Не звертався ОСОБА_2 й до медичних закладів з метою спростування висновків працівників поліції щодо перебування його в стані спяніння для проведення відповідного медичного освідування.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення являється грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та помякшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива