АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
Провадження: 33/790/332/17 Головуючий І інстанції
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2О, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 28.11.2016 року о 02 год. 50 хв. в м. Харкові по пр. Тракторобудівників керував автомобілем «Dawoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, доводить неповноту проведеного судового розгляду, а також те, що при винесенні постанови суд порушив право на справедливий судовий захист, принцип верховенства права, судом недостатньо аргументовано мотивовано своє рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 який наполягав на відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 885962 від 28.11.2016 року, складений саме за відмову ОСОБА_3. від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Дані обставини про порушення водієм ОСОБА_3. наведених вимог п.2.5 ПДР України, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

Посилання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про те що працівниками патрульної поліції не розяснено права та обовязки передбачені ст. 63 Конституції України спростовуються матеріалами справи, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського на 1 хв. 55 сек. ОСОБА_3. розяснено права та його обовязки.

На вимогу поліцейського надати документи ОСОБА_3 відмовився, інспектор запитав чи керував ОСОБА_3 транспортним засобом без документів та в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_3 киває головою на згоду (1 хв. 56 с. відеозапису).

Крім того, суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_3 на те, що транспортним засобом керувала його дружина, так як суд розцінює це як намагання ОСОБА_3М уникнути адміністративної відповідальності, оскільки данні твердження спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Стосовно доводів ОСОБА_3 про вимагання інспекторами 100 доларів США, суд вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_3 даний факт не оскаржується, матеріали справи не містять звернення за фактом вимагання 100 доларів США в порядку передбаченому ст. 214 КПК України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції ОСОБА_6 заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи відеозапису який підтверджує факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, пояснював, що данай відеозапис не стосується розгляду справи, йому не відомо за якими обставинами здійснено відеозапис.

Оглянувши в судовому засідання наданий інспектором патрульної поліції ОСОБА_6 відеозапис, з якого вбачається, що по дорозі в нічний час рухається білий автомобіль «Dawoo Lanos», працівники поліції намагаються його зупинити, після зупинки, поліцейські підходять до автомобіля, за кермом сидить ОСОБА_3 на пасажирському сидінні невідомий чоловік.

На вимогу поліцейського водій деякий час не виходить з автомобіля, після чого відчиняє двері та намагається йти в сторону узбіччя, після чого поліцейські його зупиняють.

Апеляційний суд, не бере до уваги даний відеозапис, оскільки не встановлено дату, час та місце здійснення запису, згідно відеозапису неможливо встановити державний номер транспортного засобу. Згідно вимог ст. 251, 252 КУпАП, апеляційний суд вважає наданий відеозапис неналежним доказом, між тим, вина у вчиненні правопорушення підтверджується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 885962 від 28.11.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, розпискою ОСОБА_9 про передання права керування автомобілем «Dawoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, рапортом ОСОБА_10, рапортом ОСОБА_11, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної служби.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, та тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2