П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова М.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою м. Запоріжжя, вул. Військбуд, 70/21, тимчасово непрацюючого, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_2, був складений протокол про адміністративне правопорушення від 28.07.2017 року серії БР № 085198, в якому молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 зазначено, що 28.07.2017 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_2 у м. Запоріжжя по вул. Військбуд, поблизу будинку № 14 керував транспортним засобом автомобілем «Пежо» номерний знак «АР 1652 СО», в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою технічного засобу Драгер 6820 ARН-0299, тест № 387 результат позитивний 0,63 %, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 28.07.2017 року приблизно о 00-05 автомобіль «Пежо» номерний знак «АР 1652 СО» під його керуванням, був зупинений співробітниками поліції. Поліцейські за допомогою газоаналізатора Драгер перевірили його на стан спяніння у присутності свідків. Враховуючи, що пристрій Драгер показав позитивний результат ОСОБА_1 повідомив співробітників поліції про незгоду з результатами перевірки та погодився на проходження огляду на стан спяніння у у закладі охорони здоровя. Проте незважаючи на вказані обставини співробітники поліції були зайняті власними справами, підвозили свідків та своїх знайомих додому, а потім, так і не доставивши його до лікарняного закладу для проведення перевірки через дві години склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, письмові докази з урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла з огляду на наступне:

Стаття 130 ч.1 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.9-а Правил дорожнього руху України(далі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до зазначеної Інструкції(п. 3)поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі проведення огляду у закладі охорони здоровя, який проводиться на підставі відповідного направлення(п.8 Інструкції),з моменту виявлення підстав для проведення огляду і до доставки до закладу охорони здоровя повинно пройти не більше двох годин, зі спливом цього часу в особи виникає підстава для непроходження огляду в закладі охорони здоровя, у звязку з тим, що такий огляд не буде законним.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення 28.07.2017 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_2 у м. Запоріжжя по вул. Військбуд, поблизу будинку № 14 керував транспортним засобом автомобілем «Пежо» номерний знак «АР 1652 СО», в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою технічного засобу Драгер 6820 ARNK-0049, тест № 387 результат позитивний 0,63 %, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Інкримінуючи ОСОБА_2 порушення пункту 2.9-а ПДР України, поліцейські фактично констатують факт перебування вказаної особи в стані алкогольного спяніння.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення БР № 085198 судом встановлено, що вказаний протокол, як додаток містить чек газоаналізотора Драгер 6920 та акт огляду на стан спяніння складений лейтенантом поліції ОСОБА_3 на підставі показів вказаного приладу.

Слід зазначити, що проведення огляду на стан спяніння працівником поліції є факультативною стадією такого огляду і відмова від нього не є адміністративним правопорушенням(п.6 Інструкції) обовязковим є проведення огляду саме у закладах охорони здоровя і відмова від нього становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП.

Таке положення Закону забезпечує право громадянина, якщо він вважатиме результати перевірки, проведеної співробітником поліції, невірними, одразу бути направленим до закладу охорони здоровя на медичний огляд.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 28.07.2017 року він був запрошений як понятий при огляді водія ОСОБА_1 за допомогою Алкотестеру «Драгер». Після проведення огляду він, як свідок підписав протокол про адміністративне правопорушення. Після вказаних подій, оскільки був не один, провів дівчину, в компанії якої знаходився, а потім, повернувшись на місце складання протоколу, був доставлений співробітниками поліції додому. Разом з ним у патрульному автомобілі, також знаходився ОСОБА_1. Зі слів свідка останній не відмовлявся від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя.

В судовому засіданні був досліджений відеозапис подій 28.07.2017 року. Відповідно до якого огляд водія ОСОБА_1 у закладі охорони здоровя не проводився, хоча останній не погоджувався з результатами тесту «Драгер», виявив бажання бути оглянутим лікарем у встановленому законом порядку, проте доставлений до лікарні не був з причин, що від нього не залежали. Вказаний відеозапис повністю узгоджується з поясненнями особи, відносно якої складено адміністративний протокол, а також підтверджує покази свідка.

В судовому засіданні були досліджені письмові покази понятих ОСОБА_4, та ОСОБА_5 відповідно до яких вони 28.07.2017 року були присутні про проведенні огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер, результат тесту -0,63%, позитивний.

Так, а ні пояснення свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5, а ні фабула самого протоколу про адміністративне правопорушення БР № 085198 не містять інформації, щодо відмови ОСОБА_1 в проходженні огляду на стан спяніння в медичному закладі. Враховуючи, що огляд особи на місці зупинки транспортного засобу є факультативною стадією, навіть за умови наявності ознак алкогольного спяніння, медичний огляд в закладі охорони здоровя є обовязковою умовою для інкримінування особі порушення п. 2.9-а ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Так досліджені в судовому засіданні докази в сукупності фактично свідчать про відсутність порушень з боку ОСОБА_1 положень п. 2.9-а ПДР України а також п. 2.5 ПДР України, оскільки медичний огляд вказаної особи в закладі охорони здоровя не проводився, а сам ОСОБА_1 від такого огляду не відмовлявся.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявність в діях громадянина ОСОБА_1 порушень п.2.9-а ПДР належними допустимими достатніми доказами не встановлено, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.2,247 ч.1 п.1 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів після її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Голубкова М.А.