Справа № 214/4913/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого стрілком ПАТ «Укрзалізниця» РФ «Придніпровська залізниця» ВСП «ІІ загін воєнізованої охорони», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №152177 від 23.08.2017 року відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 23.08.2017 року о 00.34 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, по автодорозі по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначивши, що 26.08.2017 року керував автомобілем в тверезому стані, у звязку з чим вимогу працівників поліції пройти огляд вважав такою, що ґрунтувалась виключно на їх упередженому ставленні до нього. Напередодні дійсно вживав вино, однак це було задовго до того, як він сів за кермо. Під час оформлення матеріалів поліцейські допустили ряд грубих істотних порушень, жодних процесуальних прав йому не розясняли, у тому числі, що відмова від проходження огляду є окремим складом адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 надала аналогічні пояснення по суті справи. Акцентувала увагу суду на неправомірності дій працівників поліції та допущенні ними грубих процесуальних порушень під час притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у звязку з чим просила суд провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях ознак складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В подальшому ОСОБА_2 та його захисник в судове засідання не зявились, згідно клопотання просили справу розглянути за їх відсутності з урахуванням попередньо визначеної позиції по справі.

Інспектор ПП ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, викликався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

З метою дотримання розумного строку розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, які не зявились, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, враховуючи пояснення ОСОБА_2, його захисника, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Як слідує зпротоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2017 року серії БР № 152177, 23.08.2017 року о 00.34 год. водій ОСОБА_2, який керував автомобілем марки Daewoo Nexia, р/нВА6006АТ, по автодорозі по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обовязково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані спяніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку.

Судовим розглядом встановлено, ОСОБА_2 визнано, а обсягом наявних доказів підтверджено, що 23.08.2017 року о 00.34 год. він дійсно був зупинений працівниками поліції. Однак в ході судового розгляду не встановлено, а інспектором ПП не доведено, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції за наявності на те підстав, повязаних з невиконанням вимог ПДР України.

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Так, пропонуючи пройти огляд на стан алкогольного спяніння, інспектор ПП ОСОБА_4 посилався на наявність у ОСОБА_2 явних ознак алкогольного спяніння, як то запах алкоголю з роту, почервоніння обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, які зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що конкретних ознак алкогольного спяніння, які б інспектор виявив саме у ОСОБА_2, попередньо назвавши його взагалі іншою особою, він не назвав (час відеозапису 01:06:06 год.).

Крім того, оглядом відеозапису встановлено, що інспектор ПП хоча і розяснив ОСОБА_2 право на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитись від його проходження, однак приховав, що відмова від проходження огляду на вимогу поліцейського є свідченням порушення водієм п.2.5 ПДР України, яка тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП.

Поміж іншим, оглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу алкотесту «Драгер 6820», як це йому запропонував інспектор ПП ОСОБА_4 (час відеозапису 01:07:05), але після висловлення водієм згоди, він почав його переконувати в необхідності відмови від проходження огляду (як на це звертав увагу початково, час відеозапису 01:07:03).

Такі дії поліцейського суд розцінює як допущення грубого порушення процесуального порядку проведення огляду та свідчення необєктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, а відтак умисне позбавлення особи можливості пройти огляд.

За даних обставин суд приходить до переконання, що відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння є вимушеною, а не його свідомим рішенням в результаті введення його в оману поліцейським.

Посилання ОСОБА_2 на те, що інспектор ПП не розяснив йому процесуальних прав суд вважає такими, що заслуговують на увагу, оскільки оглядом відеозапису встановлено, що лише після отримання відмови водія від проходження огляду інспектор розяснив йому процесуальні права.

Особливої уваги заслуговує хронологічність обставин, що мали місце 23.08.2017 року, із зафіксованими в протоколі та доданих до нього письмових доказах, з тими, що зафіксовані за відеозапису з боді-камери інспектора. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 152177 від 23.08.2017 року зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду о 00.34 год. в присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, пояснення у яких відібрано вже після відмови водія о 00.55 год. Натомість на відеозапису зафіксовано, що фактично ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду о 01:07:16, що підтвердили свідки о 01:07:32).

При цьому, на відеозапису зафіксовано черговість дій інспектора ПП та їх хронологічність під час оформлення матеріалів, а саме першочергово було отримано відмову водія від проходження огляду в присутності свідків, далі підтвердження такої відмови свідками, кінцево складання протоколу, в той час як вказаний в протоколі та долучених до нього документах час не відповідає дійсним обставинам, а самі документи оформлено взагалі в інакшому порядку.

Вказані обставини в їх сукупності приводять суд до переконання, що відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння була не свідомим рішенням, а результатом допущення працівниками поліції грубих процесуальних порушень порядку проведення огляду водія, визначеного Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015 року. Оскільки вищезазначені обставини та проаналізовано судом докази не довеливинуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко