АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/457/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., перевіривши апеляційні скарги керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Фільчакова О. та в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Анушкевича В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19січня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 19січня 2017року закрито провадження по справі відносно колишнього директора Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» ОСОБА_3, 1960 року народження, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову суду прокурори подали апеляційні скарги, в яких ставлять питання про її скасування, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та вказують на порушення норм процесуального права.

Разом з тим, просять поновити їм процесуальний строк на оскарження судової постанови.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із апеляційними скаргами прокурорів, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги особам, що їх подали.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2017 року керівником Харківської місцевої прокуратури № 2Фільчаковим О. вже була подана апеляційна скарга на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2017 року.

Постановою судді Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року ця апеляційна скарга була повернута.

Відповідно до ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має права оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

Частина друга цієї ж норми передбачає, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст. 287 та ч.5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП закрито.

Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ст. 287 КУпАП та ч.2 ст. 294 КУпАП.

Посилання прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2015 № 9-749/0/4-15 суд не бере до уваги, оскільки даний лист не є нормою обов'язковою до застосування.

Відповідно до ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 року за № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст. 7, ст. 250, ч.1 ст. 287 та ч.2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону».

Окрім цього, ч.2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст. 250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпним.

Прокурор виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 року № 1697-VII шляхом внесення змін до ч.2 ст. 294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права, апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження, а тому, така апеляційна скарга підлягає поверненню.

Вищенаведене чітко зазначено судом апеляційної інстанції в постанові від 28 лютого 2017 року (а.с.156, 157) про повернення апеляційної скарги прокурору.

Не зважаючи на доводи, зазначені апеляційною інстанцією, прокурори що подали апеляцію вважають, що прокурор, як учасник судового процесу, при розгляді справ де його участь є обов'язковою, має право оскаржувати судові рішення, прийняті за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП.

Прокурори в своїх апеляційних скаргах зазначили, що постановою апеляційного суду Харківської області від 28.02.2017 року апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2017 року усупереч вимог ст. 250 КУпАП повернуто особі яка її подала.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП (зі змінами в редакції ЗУ №1697-VII від 14.10.2014 р.) постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже законодавцем-Верховною Радою України окремим Законом було внесено зміни до ст. 294 КУпАП і виключено прокурора з числа суб'єктів апеляційного оскарження постанов суду по справам про адміністративні правопорушення і даний Закон підписаний Гарантом Конституції-Президентом України та вступив в силу.

Таким чином, подання апеляційної скарги прокурором не передбачено ст.294 КУпАП.

Більш того, ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, ідеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судові рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі.

При цьому в ч.7 ст. ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» чітко зазначено: «повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством».

Посилання прокурорів на ч.1 ст.250 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Стаття 250 КУпАП і ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначають повноваження прокурора в справах про адміністративні правопорушення й під час представництва інтересів держави в суді. Серед цих повноважень права оскаржувати саме постанову суду у справі про адміністративне правопорушення законодавцем не зазначено.

Право на оскарження постанов інших органів адміністративної юрисдикції передбачених КУпАП прокурор, відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП має беззаперечно.

Чинне законодавство України не передбачає право прокурора надавати оцінку постанові суду апеляційної інстанції від 28 лютого 2017 року щодо повернення апеляції яка не підлягає оскарженню на предмет відповідності її ст.250 КУпАП.

Посилання прокурорів на лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2015 № 9-749/0/4-15 апеляційний суд не бере до уваги, оскільки даний лист не є нормативним актом обов'язковим до застосування

Відповідно до ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 року за № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст. 7, ст. 250, ч.1 ст. 287 та ч.2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норма ч. 2 ст. 19 Конституції України розповсюджується як на суддів так і на прокурорів.

З огляду на відсутність у прокурора повноважень для апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, подані апеляційні скарги розгляду не підлягають та мають бути повернуті.

Апеляційні скарги містять клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, однак право звертатись з таким клопотанням є похідним від права на подачу апеляційної скарги, а тому цей строк не може бути поновлений.

За таких обставин приходжу до висновку що апеляційна скарга керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Фільчакова О. та в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Анушкевич В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2017року підлягають поверненню особам, що їх подали.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Фільчакова О. та в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Анушкевич В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2017 року повернути особам, що їх подали.

Матеріали справи повернути до Київського районного суду м. Харкова, при цьому апеляційні скарги підлягають поверненню особам що їх подали.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко