ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира, 12/54, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 27 жовтня 2017 року о 07 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Рено», д/н НОМЕР_1, рухався на нерегульованому перехресті пр. Гагаріна та вул. Бронетанкової в м. Дніпрі, де, виконуючи маневр розвороту, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він вже здійснив маневр повороту ліворуч на перехресті і вже рухався прямо коли відбулось зіткнення з іншим автомобілем, який на високій швидкості здійснив з ним контактування, при цьому при складанні схеми місця ДТП інспектором патрульної поліції було помилково позначено місце автомобілів після їх зіткнення, зокрема це відбулось далеко за межами перехрестя, десь метрів за 25-30, а не так як зазначеного на схемі. Він дійсно здійснював маневр повороту на перехресті, а тому загальмував, надав перевагу у русі іншим автомобілям, після цього впевнився у відсутності перешкод та почав рух і коли вже виїхав в крайню ліву смугу, то несподівано побачив автомобіль який з правої сторони намагався його обїхати, однак цього не вдалось зробити, у зв'язку з чим відбулось контактування з правою стороною його автомобіля, він втратив керування та його винесло за межі проїзної частини, де він здійснив наїзд на дерево.

Водій ОСОБА_2, будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого, пояснив, що він слідував по головній дорозі прямо та несподівано, десь в метрах 3 від нього, побачив автомобіль «Рено», водій якого виїхав за напрямком його руху після повороту, у зв'язку з чим він намагався уникнути зіткнення та обїхати автомобіль справа, однак цього не вдалось зробити, при цьому, на його думку, про невелику швидкість його автомобіля свідчать відповідні пошкодження на останньому, які не є дуже значними, пошкодження на автомобілі «Рено» були більшими тільки лише із-за того, що його водій продовжив некерований рух після їх контактування та здійснив наїзд на дерево.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 107004 від 27 жовтня 2017 року дорожньо-транспортна подія між транспортними засобами «Рено» та «ВАЗ» відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 16.13 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 16.13 Правила дорожнього руху України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Із матеріалів даної справи дійсно вбачається подія, що сталась внаслідок зіткнення між вказаними вище автомобілями в час та місці зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а саме в районі нерегульованого перехрестя близько буд. № 70-б по пр. Гагаріна в м. Дніпрі. Однак, як пояснив у судовому засіданні водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_2, він рухався по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, в той час коли інший водій автомобіля «Рено» ОСОБА_1, повернув ліворуч з нерегульованого перехрестя та здійснив виїзд на його смугу для руху, тобто вказані водії стали рухатись в попутному напрямку один з одним. Зазначені обставини також знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, зокрема на схемі місця ДТП від 27 жовтня 2017 року зафіксовано ділянку дороги по пр. Гагаріна зі сторони вул. Чернишевського в напрямку вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, при цьому слід враховувати, що рух по проїзній частині в цьому напрямку здійснюється транспортними засобами за всією шириною лише в одному напрямку, тобто така ділянка дороги передбачає лише односторонній рух, а тому водій ОСОБА_1 після здійснення маневру повороту ліворуч з перехрестя опинився в одному напрямку з іншим водієм ОСОБА_2, а не у зустрічному як вказано у протоколі. З огляду на це на даній ділянці дороги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна була керуватись не вимогами п. 16.13 Правил дорожнього руху України, а п. 16.12 Правил дорожнього руху України, у відповідності з яким на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Відповідно водій ОСОБА_1 перед наближенням до перехрещення рівнозначних доріг та здійсненням маневру повороту ліворуч повинен був надати дорогу іншому водію ОСОБА_2, який наближався до нього з правої сторони. Невиконання саме цього пункту правил дорожнього руху знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з подією даного зіткнення, а тому слід вважати дії водія ОСОБА_1 такими, що не відповідали приписам п. 16.12 Правил дорожнього руху України, невиконання якого призвело до пошкодження транспортних засобів, адміністративна відповідальність за що, передбачена статтею 124 КУпАП. В даному випадку не змінюється ані обсяг обвинувачення ані правова кваліфікації адміністративного правопорушення за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а тому судом не здійснюється вихід за межі пред'явленого звинувачення.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 27 жовтня 2017 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення та напрямки руху водіїв до цього, при цьому вбачається, що зіткнення між останніми відбулось тоді коли водій ОСОБА_1 здійснював маневр повороту ліворуч на нерегульованому перехресті та не надав переваги у русі водію ОСОБА_2, який наближався до нього справа по рівнозначній дорозі в попутному напрямку прямо, після чого від зіткнення вказаних автомобілів між собою, автомобіль «Рено» продовжив некерований рух та виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на дерево, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Висловлювання правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані ОСОБА_1 фактичні обставини могли бути сприйняті ним з субєктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Заперечення ОСОБА_1 відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення не було складено на місці зіткнення, а в управлінні патрульної поліції, не суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки зрештою такий протокол було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином та відповідно до норм закону. При цьому, відповідно до загальних вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, що закріплені в п. 1 Розділу VIII, дійсно передбачено, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувається на місці ДТП, проте п. 7 вказаного Розділу також встановлено інші випадки, що відходять від зазначеного правила складання протоколу на місці ДТП, так уповноважена особа підрозділу патрульної поліції складає такий протокол не обов'язково на місці ДТП, а повинна це зробити в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановивши всі обставини її скоєння та вживши інших заходів щодо обєктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,.

Відповідно до позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо неналежного оформлення інспектором патрульної поліції схеми місця ДТП, суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу VІІІ зазначеної Інструкції вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП від 27 жовтня 2017 року було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі.

До інших суджень сторони захисту щодо недоліків допущених в протоколі про адміністративне правопорушення у виді не зазначення анкетних даних всіх свідків правопорушення суд також ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі про адміністративне правопорушення не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Вислухавши пояснення обох водіїв-учасників дорожньо-транспортної події, а також дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає необхідності у допиті додаткових свідків, вилученні додаткових доказів та призначенні судових експертиз, оскільки в матеріалах даної справи зібрана достатня кількість доказів, яка у своєму взаємозвязку дозволяє в повному обсязі встановити обставини, за яких відбулась подія дорожньо-транспортної пригоди, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття обєктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено п. 16.12 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної події з транспортним засобом «ВАЗ».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот двадцяти гривень.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_3