АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив наявні у справі докази, надав їм невірну оцінку та, як наслідок, дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, який не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія автомобіля «Subaru», який був неуважний на дорозі та внаслідок недотримання дистанції при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. З позиції апелянта, на підтвердження цих обставини вказує характер пошкоджень транспортних засобів, а саме те, що авто «Subaru» вдарило його автомобіль в його задню частину.

Звертає увагу на невідповідність вимогам закону складеного щодо нього протоколу, оскільки він не містить даних про порушення правил дорожнього руху іншим учасником ДТП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить оскаржувану постанову суду скасувати, а протокол щодо ОСОБА_1 направити до Управління патрульної поліції в місті Києві для належного оформлення.

Одночасно подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, який відбувся без його участі чи його захисника, а про прийняте рішення дізнався лише 26.09.2017 року, після чого звернувся до суду.

Суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 та поновлює йому строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що судове засідання відбулося за його відсутності, та про прийняте судом рішення йому стало відомо лише 26.09.2017 року після ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчить відповідна розписка (а.с.13).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20 березня 2017 року о 08:40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Щусєва, 55, в м. Києві, допустив порушення п.10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, що спричинило пошкодження автомобілів.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.10.1 ПДР України суд обґрунтував доказами, наведеними у оскаржуваному рішенні, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.1 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зокрема, згідно з поясненнями, які надав водій автомобіля «Subaru» ОСОБА_3, він рухався зі сторони Інтернаціональної площі в сторону ст. метро Дорогожичі, в крайній лівій смузі. Біля ст. метро Сирець автомобіль «Hyundai» під керуванням водія ОСОБА_1, намагаючись здійснити маневр розвороту з середньої смуги, раптово виїхав на його (крайню ліву) смугу. Оскільки ОСОБА_3 не мав можливості своєчасно зреагувати на такі дії ОСОБА_1, сталося зіткнення транспортних засобів.

У своїх поясненнях водій ОСОБА_1 вказав, що він, рухаючись зі сторони Інтернаціональної площі в напрямку вул. Олени Теліги, здійснював маневр перестроювання з середньої смуги в крайню ліву, де сталося зіткнення з автомобілем «Subaru».

Такі пояснення водіїв-учасників пригоди підтверджуються схемою ДТП, яку вони підписали без будь-яких зауважень, на якій відображено напрямки руху транспортних засобів до їх зіткнення. При цьому, всупереч доводам ОСОБА_1, у вказаній схемі зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на межі середньої та лівої смуг руху, а також те, що внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль «Hyundai» отримав пошкодження заднього лівого колеса та заднього лівого бампера, а не задньої частини, що в свою чергу свідчить про розташування цього автомобіля під кутом до смуг руху та здійснення ним перестроювання в момент зіткнення.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів сталося з вини водія ОСОБА_3, який не дотримався безпечної дистанції під час руху.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме дії водія ОСОБА_1, який в порушення п.10.1 ПДР України перед перестроюванням ліворуч не впевнився в безпечності свого маневру та створив перешкоду руху автомобілю «Subaru» під керуванням водія ОСОБА_3, перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Таким чином, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано та на законних підставах дійшов правильного висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 порушення п.10.1 Правил дорожнього руху, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності.

Оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим, суд залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз