Справа №587/2067/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/788/42/17 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

за ст.173 КУпАП підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 28.12.2016 ОСОБА_3 був підданий адміністративному стягненню за ст.173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 85 грн. за те, що він 05.10.2016 близько 16-30 години в АДРЕСА_1 безпідставно вчинив словесну сварку з ОСОБА_4, в ході якої виражався в бік останньої грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки висновки судді є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема відсутні жодні докази на підтвердження його вини, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 не можуть братися до уваги, оскільки ця особа не була допитана безпосередньо в судовому засіданні, а свідок ОСОБА_6 є зацікавленою особою, не було взято до уваги письмову заяву ОСОБА_4 про відсутність між ними сварки та претензій до нього. Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 447541 від 06.10.2016 суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що 05.10.2016 близько 16-30 години ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство.

Однак такі висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Так, в ході апеляційного розгляду даної справи ОСОБА_3 категорично заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і пояснив, що він дійсно 05.10.2016 близько 16-00 годин по АДРЕСА_1 спілкувався з ОСОБА_4 (яка працює листоношею) з приводу листів на його адресу, однак з нею він не сварився та не висловлювався в її сторону нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_4, будучи належним чином неодноразово повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, але надіслала до апеляційного суду свої письмові свідчення від 31.01.2017, згідно яких вона підтримала свою попередню заяву до суду першої інстанції та зазначила, що ніяких сварок у неї з ОСОБА_3 не було, претензій до нього вона не має. Заяву про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності вона написала під тиском міліції. Просила провести судове засідання у її відсутність через незадовільний стан здоров'я.

Як вбачається із письмової заяви ОСОБА_4 від 10.11.2016 (а.с.11), вона також просила судове засідання проводити у її відсутність. Крім того, вказала, що претензій до ОСОБА_3 вона не має, так як ніякої сварки у неї з ним не було.

Суддею суду першої інстанції не було надано взагалі ніякої оцінки вказаній вище заяві ОСОБА_4, хоча її свідчення мають істотне значення для правильного та об'єктивного вирішення справи і прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки остання фактично має у справі статус потерпілої від правопорушення особи.

Будь-яких підстав не довіряти показанням ОСОБА_3 та зазначеним письмовим заявам ОСОБА_4 у апеляційного суду немає, оскільки вони не спростовуються іншими матеріалами справи.

Надані в суді першої інстанції пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що під час перебування у групі на чергуванні з дільничним інспектором Денисенком С.П. 05.10.2016 від ОСОБА_4 по телефону надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 її образив та облаяв нецензурною лайкою, не можуть бути достовірним доказом, оскільки цей свідок не був особисто присутній на місці події, а сама ОСОБА_4, як вже зазначалося вище, вказала, що ОСОБА_3 не вчиняв відносної неї ніяких хуліганських дій і до міліції вона не дзвонила.

Крім того, ОСОБА_6 працює в правоохоронних органах, а відтак є заінтересованою особою.

Перевірити показання працівника поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні не вдалося, оскільки останній на неодноразові виклики до апеляційного суду не з'явився і будь-яких письмових пояснень на спростування позицій ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не надав.

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_5, то вони також не можуть братися до уваги, оскільки ця особа не була допитана в судовому засіданні, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про нього як свідка, що, з урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду даної справи обставин, також викликає сумніви у достовірності і допустимості його пояснень як доказу у справі.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки будь-яких належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні дрібного хуліганства в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_3 дій, які б порушували громадський порядок і спокій громадян та вчинення ним відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Складений відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП не може бути покладений в основу винуватості ОСОБА_3, оскільки він суперечать фактичним обставинам справи, не узгоджуються з іншими доказами та, з урахуванням усіх зазначених вище обставин справи, є явно недостатнім доказом для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі викладеного, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 ст.247 і ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.