ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4877/17
провадження № 3/753/1884/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, займаючого посаду виконуючого обов'язки декана НПУ ім. Драгоманова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2016 року приблизно о 19.30 годині ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, рухаючись біля буд. № 45 по вул. Садовій-58 в Дарницькому районі м. Києва, в порушення п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України, здійснив з'їзд з проїзної частини праворуч, у зв'язку з чим скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_3, водієм якого є ОСОБА_4, після чого скоїв наїзд на електричний стовп, що призвело до механічних пошкоджень всіх зазначених транспортних засобів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину у скоєному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 27.12.2016 року приблизно о 19.30 годині він рухався на автомобілі «Toyota» по вул. Центральній з боку станції метро «Славутич» в бік вул. Садової з приблизною швидкістю 45 км/год., не змінюючи при цьому напрямку свого руху. Біля буд. № 45 по вул. Садовій-58 на проїжджій частині несподівано для нього виникла перешкода у вигляді автомобіля «Jeep», яку він завчасно не побачив через відсутність освітлення у темну пору доби та несприятливі погодні умови. У зв'язку з цим він скоїв наїзд правою передньою частиною свого автомобіля в ліву передню частину автомобіля «Jeep», що виступала на проїзну частину приблизно на 60 см., після чого його автомобіль занесло на засніженій ділянці дороги та відкинуло в стовп.

Допитаний в якості свідка згідно з вимогами ч.3 ст.269 КУпАП потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 27.12.2016 року приблизно о 19.30 годині він разом з дружиною знаходились в салоні свого автомобіля «Jeep», який перебував на тротуарі біля буд. № 45 по вул. Садовій-58 в м. Києві в очікуванні пасажира. Автомобіль перебував перпендикулярно по відношенню до проїзної частини. При цьому задня частина автомобіля знаходилась у дворі будинку у стулці воріт, а інша частина автомобіля виступала за межі двору на тротуар, але не на проїзну частину, а на відстань близько 1 метра від неї. Крім того, на автомобілі були увімкнені габаритні вогні. В цей час він побачив, як по вул. Центральній в бік його автомобіля на великій швидкості почав зміщуватись автомобіль «Toyota» під керуванням ОСОБА_2, який скоїв наїзд передньою частиною автомобіля в передню центральну частину його автомобіля, після чого в тому ж напрямку, не змінюючи швидкості руху та не гальмуючи, продовжив рух та в'їхав у стовп, який знаходився на відстані близько 15 м. праворуч від його автомобіля. Потерпілий звертав увагу суду на те, що коробка передач його автомобіля в момент удару перебувала в режимі «паркінг» та від удару його автомобіль, який має значну вагу, здвинуло з місця, що вказує на потужність удару внаслідок його спричинення автомобілем, який рухався на великій швидкості. Після зіткнення він свій автомобіль з місця самостійно не рушав. Зауважив, що ожеледиці в той день не було внаслідок відповідних температурних показників вище нуля. Крім того потерпілий зазначив, що ділянка дороги, де сталась ДТП добре освітлена у зв'язку із наявністю на будинку освітлених рекламних об'єктів. Припускав, що ДТП відбулась внаслідок керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, оскільки при спілкуванні з ОСОБА_2 після ДТП останній мав очевидні ознаки алкогольного сп'яніння.

Допитаний свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 27.12.2016 року приблизно о 19.30 годині він знаходився у дворі буд. № 45 по вул. Садовій-58 в м. Києві. В цей час його очікував належний потерпілому автомобіль «Jeep», який знаходився на тротуарі та частково у дворі будинку з увімкненими габаритними вогнями. При цьому він не виїжджав на проїзну частину. Зачинивши двері будинку він повертався до автомобіля, як в цей час побачив, як автомобіль «Toyota», рухаючись по вул. Центральній з боку станції метро «Славутич», став різко зміщуватись праворуч, після чого скоїв зіткнення з автомобілем «Jeep», після чого не змінюючи напрямку продовжив рух та скоїв наїзд на електроопору.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БР №139761 від 27.12.2016 року /а.с.1/, схему місця ДТП /а.с.29/ фотографії транспортних засобів /а.с. 22/, лист заступника директора КК «Київавтодор» /а.с.23/, пояснення щодо доопрацювання адміністративного матеріалу /а.с.31/, технічні характеристики автомобіля «Jeep» із зазначенням його розмірів /а.с.34/, фототаблицю ділянки дороги, де сталась ДТП /а.с.35-39/, відомості щодо погодних умов /а.с.65-67/, фототаблицю пошкоджень автомобіля «Jeep» /а.с.69-116/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.3.б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв'язку з чим здійснив виїзд за межі проїзної частини, таким чином змінивши напрямок руху, не переконавшись в безпечності та відсутності перешкод, внаслідок чого не уник зіткнення з автомобілем «Jeep», водієм якого є ОСОБА_4, хоча мав можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 Загальних положень ПДР України - безпечна дистанція- відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, а безпечний інтервал- відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

В судовому засіданні встановлено, що належний потерпілому автомобіль не рухався попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_2, а також зіткнення між цими автомобілями відбулось не між боковими частинами, а між передніми. Таким чином висновок інспектора патрульної поліції про недотримання ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР України суд вважає помилковим.

Обговорюючи позицію ОСОБА_2 та його захисника, суд не може взяти до уваги твердження ОСОБА_2 про те, що належний потерпілому автомобіль «Jeep» міг знаходитись на проїжджій частині та створити, таким чином, небезпеку автомобілю «Toyota», що унеможливило уникнути зіткнення, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що взагалі не бачив автомобіль «Jeep» через несприятливі погодні умови та погане освітлення вулиці, тому пояснення ОСОБА_2 про можливість перебування автомобіля «Jeep» на проїзній частині, а також про його можливий рух суд вважає припущенням, яке спростовується наступними доказами. Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 вбачається, що автомобіль «Jeep» був припаркований на узбіччі на відстані приблизно одного метра від проїжджої частини, що цілком узгоджується із виправленою схемою місця ДТП, яка учасниками пригоди не оспорювалась, та де зазначена відстань між передньою частиною автомобіля «Jeep» до проїжджої частини, яка складає 1 метр. Крім того, зі схеми ДТП вбачається ширина тротуару, яка складає 5,5 м. Враховуючи довжину автомобіля «Jeep», яка складає 4,8 м. відповідно до технічних характеристик, суд приходить до висновку, що автомобіль «Jeep» перебував саме на тротуарі, а не на проїзній частині, що припускає ОСОБА_2 та його захисник. Крім того, на схемі місця ДТП під №6 позначений осип уламків від зіткнення, які розташовані на тротуарі, що свідчить про те, що зіткнення відбулось саме на тротуарі, а не на проїзній частині. Крім того, характер та локалізація механічних пошкоджень автомобіля «Jeep» свідчить про неспроможність пояснень ОСОБА_2 в тій частині, що цей автомобіль став для нього перешкодою та він скоїв наїзд на передню ліву частину цього автомобіля, оскільки з фотоматеріалів вбачається, що зіткнення відбулось не в ліву передню частину автомобіля «Jeep», а в центральну, що з урахуванням пошкоджень на автомобілі «Toyota» свідчить про зіткнення, яке відбулось внаслідок зміни руху транспортного засобу «Toyota», а не внаслідок знаходження передньої частини автомобіля «Jeep» по ходу прямолінійного руху автомобіля «Toyota». Крім того, факт зміни напрямку руху засвідчує той факт, що відстань між електричною опорою, куди скоїв наїзд ОСОБА_2 та проїжджою частиною становить 2 м., що спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що він рухався прямо по проїжджій частині, не змінюючи при цьому напрямку руху.

Враховуючи достатню кількість доказів, а також позицію ОСОБА_2, який не бачив автомобіль «Jeep» та не може вказати чи рухався цей автомобіль, чи знаходився в нерухомому стані, суд прийшов до висновку про недоцільність в цьому випадку проведення комплексної судової транспортно - трасологічної та судової авто -технічної експертиз, на призначенні яких наполягав захисник, а тому із зазначених вище мотивів в задоволенні зазначеного клопотання судом було відмовлено.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 124,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв