Справа № 152/1845/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

з участю ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, працюючого завідуючим сектором Шаргородського відділення Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ч. 1 ст. 1631 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, працюючи головним бухгалтером Шаргородської міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП, а саме порушив порядок ведення податкового обліку, в результаті чого занижено доходи неприбуткової організації з 2014 року по 01.11.2017 року в сумі 13937621 грн. та занижено витрати неприбуткової організації з 2014 року по 01.11.2017 року в сумі 17130090 грн., що встановлено актом планової виїзної документальної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 13.11.2017 року №2478/14-11/26076791.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП не визнав. Суду показав, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього неправильно визначено субєкт правопорушення, оскільки він працював в Шаргородській міжрайонній виконавчій дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на посаді головного бухгалтера до 31 липня 2017 року. Відповідно до наказу від 26.07.2017 року він був звільнений з даної організації з 31.07.2017 року і відповідно втратив спеціальний статус посадової особи, тому вважає, що при складанні протоколу було порушено ст.14 КУпАП, якою передбачено відповідальність посадових осіб. Участь у перевірці він приймав на підставі довіреності у якості представника Вінницького обласного управління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як колишній головний бухгалтер організації, яка ліквідується, однак довіреність не надала йому спеціального статусу посадової особи.

Крім того, за даними перевірки ДФС встановлено, що відповідно до наказу Фонду соціального страхування №5-ОС від 09.01.2014 року "Про облікову політику в органах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" ведення бухгалтерського обліку здійснюється згідно із Законом України від 16 липня 1999 року №996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»… Відповідно до п.5 Наказу від 09.01.2014 року «Про облікову політику в органах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення достовірності фіксування фактів здійснення всіх операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності покладено на директорів виконавчих дирекцій відділень Фонду та їх робочих органів Фонду, а не на головних бухгалтерів.

Також, на його думку, при складанні протоколу неправильно кваліфіковано правопорушення, оскільки відповідно до розяснень ДФС України, внесення неправдивих даних до фінансової звітності передбачає відповідальність за п.1 ст.164-2 КУпАП. Також, у протоколі в переліку порушень вказано п. 157-2 ст. 157 Податкового кодексу України, яку виключено з 01.01.2015 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2017 року вбачається, що

вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, яке полягає у тому, що він, будучи головним бухгалтером Шаргородської міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порушив порядок ведення податкового обліку, в результаті чого занижено доходи неприбуткової організації з 2014 року по 01.11.2017 року в сумі 13937621 грн. та занижено витрати неприбуткової організації з 2014 року по 01.11.2017 року в сумі 17130090 грн., кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Із акта планової виїзної документальної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 13.11.2017 року №2478/14-11/26076791 вбачається, що заниження доходів неприбуткової організації виникло за рахунок не включення до доходів, отриманих коштів від Фонду соціального страхування для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, доходів від часткової сплати за путівки, отримані штрафи, пені.

Перевіркою встановлено, що за період, який перевірявся Шаргородська міжрайонна виконавча дирекція Вінницького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не здійснювала діяльності, яка підлягає оподаткуванню податком на прибуток, не є платником податку на додану вартість, не декларувала акцизного податку.

Суд не може перевірити і проаналізувати вказаний акт перевірки, оскільки в розпорядження суду направлено лише його чотири аркуші із тридцяти шести, висновки по акту непослідовні, до матеріалів справи долучено шість аркушів початку акту і останній 36 аркуш (а.с.2 6).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків регулюються Податковим Кодексом України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.п.1 ст.1 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України (ПКУ) платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невідємною частиною.

Платники податку на прибуток … складають та подають з відповідною податковою декларацією фінансову звітність за перше півріччя минулого звітного року, за минулий звітний рік та за перше півріччя поточного звітного року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, визначені пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, подають звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику …та річну фінансову звітність.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУАП , у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_2 полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Разом з тим, із фрагментів Акту перевірки та пояснень ОСОБА_2 вбачається, що ним допущено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку та внесення неправдивих відомостей до фінансової звітності. За вказані дії передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164-2 КУАП.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 164 -2 КУАП розглядаються органами державного контролю.

Крім того, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУАП передбачає наявність спеціального субєкта (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери), щодо якого може настати адміністративна відповідальність. Відсутність такого спеціального статусу в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має наслідком відсутність події і складу адміністративного правопорушення і зумовлює закриття провадження у адміністративній справі.

Відповідно до п.47.1. ПКУ відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть, зокрема юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 1631 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у адміністративній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя: Т.О. Соколовська