справа № 415/6939/17
провадження № 3/415/1529/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, інваліда ІІ групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 жовтня 2017 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Менделєєва, 48/55, вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим завдав шкоду психічному здоровю потерпілої.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнав та пояснив, що 08 жовтня 2017 року, приблизно о 22 годині, він знаходячись за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Менделєєва, 48/55, вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, з приводу чого співробітниками поліції відносно нього і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, копію якого він отримав. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся і просив суд суворо його не наказувати, оскільки вперше притягується до адміністративної відповідальності, зробив для себе належні висновки, в судовому засіданні вибачився за вчинене та зобовязався в подальшому подібного не вчиняти, та є інвалідом ІІ групи.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні його письмових пояснень, наданих ним безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.5), висновком від 12.10.2017 року про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, щодо вжиття заходів до ОСОБА_1 (а.с.2), поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.4).

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сімя, згідно з положеннями ст.3 Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї по відношенню до іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю, за ці дії члени сімї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність, згідно з положеннями статті 15 вищезазначеного закону.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив насильство у сімї, а саме: дії психологічного характеру, тобто насильство, повязане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та наявність обставин, що обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, є інвалідом ІІ групи, щиро розкаявся, просив суд суворо його не наказувати, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного, а також, що він являється інвалідом ІІ групи.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі ч. 3 ст. 30-1 КУпАП, громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Таким чином, на підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні щиро розкаявся, вибачився за вчинене та зобовязався в подальшому подібного не вчиняти, оскільки зробив для себе належні висновки, вперше притягується до адміністративної відповідальності і на даний час, згідно наданої суду довідки серія 12 ААА № 503539 від 08.08.2017 року - є інвалідом ІІ групи з 26.07.2017 року, та до нього не можуть бути призначені адміністративні стягнення у виді громадських робіт і адміністративного арешту, суд вважає, що згідно зі ст. 22 КУпАП, дане правопорушення можливо вважати малозначним і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 30-1 ч. 3, 32 ч. 2, 173-2 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова