Справа № 161/9678/16-п Провадження №33/773/1/17 Суддя в 1 інстанції: Сівчук А. Є.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, представника КЗ «ВОЦЕМДМК» - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу в.о. головного лікаря КЗ «ВОЦЕМДМК» ОСОБА_4 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 991891 від 14.07.2016 вбачається, що ОСОБА_1 14.07.2016 о 20:30 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в с. Зміїнець Луцького району, під час руху не надав переваги в русі автомобілю марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2, котрий рухався з увімкненим синім проблисковим маячком та звуковим сигналом, внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 (б), 3.2 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі в.о. головного лікаря КЗ «ВОЦЕМДМК» ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 керував автомобілем із несправною гальмівною системою, не був уважним, не надав переваги в русі автомобілю швидкої допомогою, який рухався із увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом. Ці діяння ОСОБА_1 стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Також суддя при прийнятті рішення безпідставно взяв до уваги пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5, при цьому не врахував пояснення іншого учасника ДТП - водія швидкої допомоги ОСОБА_6, а також пасажирів цього автомобіля, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Таким чином висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

У запереченні ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді щодо нього - без змін. Вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає. Зокрема, суд, проаналізувавши пояснення свідків, правильно дійшов висновку взяти до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, який безпосередньо бачив обставини події, є незацікавленою особою щодо вирішення справи. Разом з тим, суд обґрунтовано не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є працівниками КЗ «ВОЦЕМДМК», тому залежні від керівництва цього закладу та зацікавлені особи. Також твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем із несправною гальмівною системою - ґрунтується на припущеннях. Стверджує, що винуватцем даної ДТП є водій швидкої допомоги ОСОБА_6, який, виконуючи невідкладне службове завдання, відступив від вимог Правил дорожнього руху, а саме, не увімкнув спеціальний звуковий сигнал та не забезпечив безпеки руху іншим учасникам дорожнього руху.

Заслухавши пояснення представника КЗ «ВОЦЕМДМК» ОСОБА_3, та іншого учасника ДТП - ОСОБА_6, які підтримували апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу і просили постанову судді залишити без зміни, перевіривши доводи скарги і ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що апеляційну скаргу в.о. головного лікаря КЗ «ВОЦЕМДМК» ОСОБА_4 слід задовольнити з таких підстав.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.3 (б), 3.2 Правил дорожнього руху (далі Правила).

Відповідно до п.2.3.(б) даних Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.3.2 Правил, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 даних вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Так, згідно з поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, він 14.07.2016, близько 20 години в с.Зміїнець керував автомобілем марки «Пежо - карета швидкої допомоги». Наближаючись до головної дороги, він побачив автомобіль марки «Славута» приблизно за 50 м., який рухався по головній дорозі, однак, враховуючи що в кареті швидкої допомоги були увімкненні проблискові маячки та звуковий сигнал, він продовжив рух, оскільки оцінив свій виїзд на головну дорогу як безпечний. Незважаючи на це відбулося зіткнення транспортних засобів (а.с.24 зворот).

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які під час ДТП перебували в кареті швидкої допомоги, в судовому засіданні пояснили, що вони надавали допомогу важкохворому, на якого впала стіна, і бачили, що водій ОСОБА_10 включав спецсигнали в автомобілі (а.с.25).

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_7, вона перебувала біля водія в кареті швидкої допомоги, оскільки її сина, з яким сталася біда, перевозили в лікарню. Під час руху вона чула звук сирени на автомобілі (а.с.28).

Факт увімкнення сирени на автомобілі швидкої допомоги стверджують у своїх поясненнях ОСОБА_1, а також свідок ОСОБА_5, зазначаючи лише про те, що даний сигнал був ввімкнений водієм ОСОБА_6 перед самим виїздом на головну дорогу.

Так, як убачається із пояснень ОСОБА_1, він близько 20 години 14.07.2016 керував автомобілем марки «ЗАЗ-Славута» зі швидкістю 60 км./год. по головній дорозі з м.Луцька в напрямку с. Зміїнець Луцького району. Під час руху в с.Зміїнець він побачив, що на великій швидкості з другорядної дороги виїхав автомобіль карети швидкої допомоги, який увімкнув звуковий сигнал перед самим виїздом на головну дорогу, а проблискових маячків не було видно. Застосувавши екстрене гальмування, він не зміг уникнути зіткнення, оскільки дорожнє покриття було мокре.

Свідок ОСОБА_5, повідомив суду, що в середині липня 2016 року, у вечірню пору доби, він керував автомобілем в с. Зміїнець Луцького району в напрямку м.Луцька і побачив, що по зустрічній смузі руху рухався автомобіль марки «Таврія», а з другорядної дороги на головну дорогу на великій швидкості, при цьому не призупиняючись виїхала карета швидкої допомоги. Водій даного транспортного засобу звуковий сигнал увімкнув на ходу, лише перед виїздом на головну дорогу, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів марки «Таврія» та автомобіля марки «Пежо - карети швидкої допомоги».

Однак, як вбачається із висновку експерта №19 від 03.03.2017, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Тобто з моменту об'єктивного виявлення транспортного засобу на якому були ввімкнені проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, який наближався до виїзду на головну дорогу негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

У випадку, коли на транспортному засобі були ввімкнені тільки проблискові маячки. З моменту об'єктивного виявлення наближення транспортного засобу до смуги руху автомобіля ЗАЗ без зниження швидкості руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

А водій автомобіля Peugeot Boxer р.н. знак НОМЕР_6 ОСОБА_6 в даній дорожній ситуації з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог наступних пунктів ПДР України:

- п.3.1. водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

- п.10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п.16.11. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Крім того, як вбачається із дослідницької частини вказаного висновку, з технічної точки зору покази водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були пасажирами автомобіля НОМЕР_5 в плані, що автомобіль марки «ПЕЖО» виїхав на головну дорогу: «...виїхала швидка допомога перед нами метрів 10-15 із-за дерева...» технічно неспроможні, оскільки на відстані 10-15 м автомобіль не розпочав би екстрено гальмувати.

За таких обставин, суд першої інстанції при прийнятті рішення безпідставно взяв до уваги лише пояснення свідка ОСОБА_5 та особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1, залишивши при цьому поза увагою пояснення інших свідків, безпосередніх очевидців ДТП - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, іншого учасника пригоди - свідка ОСОБА_6, а також інші докази, які містяться в матеріалах справи.

Тому суддя першої інстанції передчасно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Із урахуванням наведеного постанову судді слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення повністю стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, висновком експерта №19 від 03.03.2017, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які повідомили, що автомобіль швидкої допомоги з початку свого руху їхав із увімкненими спецсигналами.

Разом з тим, оскільки пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані висновком експерта технічно неспроможними, а тому судом апеляційної інстанції вказані пояснення не беруться до уваги.

Згідно зі п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що правопорушення вчинене 14.07.2016 і на момент розгляду даної справи закінчились строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Таким чином, апеляційну скаргу в.о. головного лікаря КЗ «ВОЦЕМДМК» ОСОБА_4, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. головного лікаря КЗ «ВОЦЕМДМК» ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року, якою провадження за ст.124 КУпАП у справі щодо ОСОБА_1 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов