Справа № 462/3553/17 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/783/1510/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу захисника Данильчука В. М. на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривні.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 о12.30 год. 26.07.2017р. на вул. Городоцька, 116 у м. Львові здійснював провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на перевезення пасажирів на таксі, транспортним засобом д/н НОМЕР_1, чим порушив вимоги ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ч. 1 ст. 164 КупАП.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження по справі закрити. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції надсилав ОСОБА_2 повідомлення про розгляд справи на 17.08.2017 року, проте останній такого не отримав у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Судове засіданні відкладено на 30.08.2017 року, про що ОСОБА_2 повторно надіслано повідомлення, яке він в черговий раз не отримав.

Крім того, ОСОБА_2 не отримав оскаржувану постанову, надіслану йому судом першої інстанції, про що свідчить повернутий суду першої інстанції конверт із оскаржуваною постановою.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 30.08.2017 року захисник подав 30.11.2017 року, тобто із пропущенням, визначеного КпАП України, строку на понад 2 місяці.

З врахуванням того, що ОСОБА_2 двічі належним чином повідомлявся про розгляд його справи та йому надсилалась оскаржувана постанова, проте він їх не отримував, приходжу до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року був пропущений з причин, які не є поважними, що є підставою для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апелянту.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

постановив:

відмовити захиснику Данильчуку В. М. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.