Номер провадження 33/788/105/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, здійснивши апеляційний перегляд справи про адміністративне правопорушення у відкритому судовому засіданні в м. Суми за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

визнано винуватим за частиною 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно судового рішення, ОСОБА_3, визнаний винуватим в тому, що 16.12.2016 року близько 04-00 год. в м. Суми по вул. Котляревського біля буд. 3/1, керував автомобілем ВАЗ 21099, н.з. ВМ6536АА, з ознаками алкогольного спяніння. Вказаний факт підтверджується висновком СОНД № 4954 від 16.12.2016 року. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Адвокат ОСОБА_4, не погодився з постановою суду, оскаржив її і просив скасувати судове рішення, та закрити провадження в справі мотивуючи свої вимоги тим, що пояснення працівників поліції суттєво відрізняються, покази працівників поліції покладені в основу судового рішення, суд безпідставно відмовив у допиті свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що було заявлено відповідне клопотання, також вказує на порушення процедури огляду ОСОБА_3 на стан спяніння, оскільки останньому не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння з допомогою спеціальних технічних засобів, наполягає, що ОСОБА_3 транспортним засобом не керував.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 236446 від 16.12.2016 р. суддя суду першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та дійшов вірного висновку про те, що 16.12.2016 р. о 04-00 год. водій ОСОБА_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а саме :

протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 236446 від 16.12.2016 р., який складено уповноваженою особою (а.с.1а);

висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру, із якого вбачається, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння(а.с.2);

рапортом інспектора патрульної поліції роти №3 БПП УПП в м. Суми ОСОБА_8В.(а.с.3);

Крім того, в суді першої інстанції під час розгляду справи були допитані працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Працівник поліції ОСОБА_8 пояснила, що знаходилася на чергуванні разом з ОСОБА_9. В районі вул. Котляревського у м.Суми виявили автомобіль, який рухався з непрацюючими лівим габаритним огнем. Водій відразу прискорив автомобіль. Проїхали за ним та для зупинки автомобіля застосували звуковий сигнал. Водій зупинився на вимогу патрульних, автомобіль припаркувався на газоні. З поля зору автомобіль втрачали лише на пару секунд, коли він заїжджав у двір. Із за керма вийшов водій, як зясувалося пізніше ОСОБА_3. У водія були явні ознаки алкогольного спяніння. Запропонували пройти огляд на стан спяніння, і чекали поки приїде інший наряд патрульної поліції з пристроєм Драгер. Він довго не предявляв документи, казав, що вдома, а потім узяв їх з автомобіля і предявив. Дуже довго чекали поки приїде інший наряд патрульної поліції і тому запропонували ОСОБА_3 проїхати до СОНД. Після обстеження підозри щодо перебування правопорушника у стані алкогольного спяніння підтвердилися.

Працівник поліції ОСОБА_9 пояснив, що знаходився на чергуванні разом з ОСОБА_8. В районі вул. Котляревського у м. Суми виявили автомобіль, який рухався з непрацюючими лівим габаритним огнем. Для зупинки автомобіля застосували світловий сигнал. Із за керма вийшов водій, як зясувалося пізніше ОСОБА_3. Він довго не предявляв документи, казав, що вдома, а потім узяв їх з автомобіля і предявив. У нього були ознаки спяніння. Після обстеження підозри підтвердилися. Автомобіль з поля зору втрачали лише на декілька секунд, коли автомобіль заїжджав у двір.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП фактично не визнав.

Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, ОСОБА_3 свою вину також не визнав та зазначив, що за кермом автомобіля був його знайомий ОСОБА_10

Судом першої інстанції належним чином була перевірена така версія ОСОБА_3 і суд визнав показання ОСОБА_10 та ОСОБА_3 сумнівними та такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності.

При цьому визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАп суд врахував і поведінку ОСОБА_3 16.12.2016 р. при спілкуванні з працівниками поліції, зокрема те, що він давати пояснення під час складання протоколу та довгий час не надавав документів.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та при її перегляді апеляційним судом знайшов своє підтвердження беззаперечний факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, тому доводи апеляційної скарги захисника, про те, що судом були зроблені висновки, які суперечать матеріалам справи є безпідставними.

Також не вбачаю порушень в діях судді і при відмові в задоволенні клопотання захисту щодо допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки ці особи не були очевидцями події та спілкування ОСОБА_11 з працівниками поліції, а крім того вони є його друзі, тобто зацікавлені особи.

Твердження захисту в апеляційній скарзі про те, що показання допитаних в судовому засіданні працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 різняться між собою та повинні були викликати сумнів у суду вважаю безпідставними, оскільки з викладених в судовому рішенні цих показань, суперечностей в їх змісті не вбачаю.

Що стосується доводів захисника про порушення працівниками поліції під час складання протоколу за ч.1 ст. 130 КупАП відносно ОСОБА_3 конкретного порядку огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного спяніння, як це прямо передбачено ст.251, 266, 279 КУпАП, то ці доводи в деякій мірі заслуговують на увагу, однак в жодній мірі не спростовують факту вчинення водієм ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не є підставою для скасування постанову суду першої інстанції. Так, як вбачається в наявних в постанові суду пояснень працівників міліції, вони запропонували водію ОСОБА_3 пройти первинний огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів безпосередньо на місці вчинення, однак, оскільки таких засобів у них на той момент просто не було, а інша патрульна автомашина до них не приїхала, тому ОСОБА_3 без проходження первинного огляду з використанням спеціальних технічних засобів був доставлений до СОНД для проходження огляду на стан спяніння там.

З огляду на викладене, порушень законних прав ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не вбачаю.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 було накладено суддею суду першої інстанції в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною і належним чином вмотивованою, тому апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2017 року, відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.