Номер провадження: 33/785/1738/17
Номер справи місцевого суду: 511/1750/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.11.2017 р. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

07.11.2017 року прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду Одеської області із апеляційною скаргою, у якій не погодився із зазначеною постановою, просить її скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню особі, що її подала, за наступних підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, ст. 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Водночас, ч. 1 ст. 287 КУпАП передбачає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Разом з тим, ст. 250 КУпАП, якою керувався прокурор при подачі апеляційної скарги регулюють прокурорський нагляд за виконанням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення та набрання постановою судді у справі про адміністративне правопорушення законної сили та перегляд постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Отже, прокурор, відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, не є особою, яка вправі подавати апеляційну скаргу на постанову суду 1-ої інстанції у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, тому зазначена апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного розгляду.

В тексті апеляційної скарги прокурора не наведено обгрунтованного мотивування можливості оскарження зазначеної постанови суду 1-ої інстанції, оскільки таке право не передбачено прямо нормами Глави 24 КУпАП, яка регулює оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, нормою ч. 5 ст. 7 КУпАП передбачено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. При цьому, оскаржуваною постановою суду 1-ої інстанції до ОСОБА_3 не застосовувались заходи примусового характеру, повязані з обмеженням особистої свободи громадян.

Разом з тим, в діючому КУпАП відсутня норма, що прямо передбачала б порядок дій у випадку подання апеляційної скарги особою, яка не має на цього права, однак ч. 2 ст. 294 КУпАП встановлює, що апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати аналогію права та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, у звязку з тим, що вона не має права оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору у звязку з тим, що відповідно до ст. 294 КУпАП він не має права її оскаржувати.

Керуючись ст.ст. 7, 250, 287, 294 КУпАП, суддя-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.11.2017 р. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3, -повернути прокурору Шивцову О. у звязку з відсутністю права прокурора на оскарження постанови суду 1-ої інстанції по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: О.В. Копіца