Справа 573/610/17
Номер провадження 3/573/162/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали, які надійшли із Білопільського ВП (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №187861 вбачається, що 23 лютого 2017 року о 21 годині 20 хвилин по вул. Старопутивльській у м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ- 2102, н. з. ВМ6319ВС з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від продуття газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» та проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння у Білопільській ЦРЛ відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду зазначив, що 23 лютого 2017 року приблизно о 24 годині 20 хвилин разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 2102, д. н. ВМ6319ВС перебували на вул. Старопутивльській у м. Білопілля. Однак, вказаним транспортним засобом не керував. За кермом був ОСОБА_2 У момент, коли підїхали співробітники поліції, автомобіль не рухався так як заклинило коробку перемикання передач, а тому, щоб її налаштувати він пересів на переднє сидіння. Про вказані обставини він повідомляв інспектора, однак останній, не взяв до уваги його доводи і запропонував продути алкотестер. Він наголошував на тому, що був лише пасажиром автомобіля, а тому підстав для проходження медичного огляду немає. Не зважаючи на це, інспектор склав відносно нього протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння.

З показів свідка ОСОБА_2 судом встановлено, що 23 лютого 2017 року близько 24 години 20 хвилин він керував автомобілем ВАЗ 2102, д. н. ВМ6319ВС, який належить ОСОБА_1 На вул. Старопутивльській у м. Білопілля, неподалік від центральної арки заклинило коробку перемикання передач і ОСОБА_1, який сидів на задньому пасажирському сидінні, пересів на перед щоб її налаштувати. У цей момент підїхали співробітники поліції. Останні, запропонували ОСОБА_1 продути алкотестер для визначення стану спяніння, але він відмовився, наголошуючи на тому, що є пасажиром автомобіля і підстав для проходження ним огляду на стан спяніння немає. Незважаючи на це, інспектор поліції склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. У лікарню для проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 поліцейські їхати не пропонували.

Свідок ОСОБА_3 суду зазначив, що працівники поліції запросили його засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Проте, в його присутності останньому не пропонувалося продути алкотестер чи поїхати до лікарні. Долучені до матеріалів справи пояснення про ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння написані зі слів інспектора. На прохання останнього він підписав також пустий бланк протоколу.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 зазначеної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи покази свідка ОСОБА_3, який у судовому засіданні не підтвердив факт ухилення ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння, в його присутності працівники поліції не пропонували останньому пройти відповідну процедуру, суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вищевказаних вимог чинного законодавства щодо обовязкової присутності двох свідків.

Крім того, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_1 зазначав йому про те, що за кермом автомобіля був ОСОБА_2 Однак, докази, які б спростовували зазначені доводи ОСОБА_1, матеріали адміністративної справи не містять.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні, ухваленому в справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, Європейський суд з прав людини висловився про те, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З огляду на викладене вище, враховуючи, що матеріали адміністративної справи не містять у собі належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: