АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 09 квітня 2017 року, о 03 год. 05 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Київській, в м. Вінниці, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: нечітка мова, тремтіння пальців рук, відсутня реакція очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповноту судового розгляду та порушення суддею місцевого суду норм процесуального права при розгляді справи.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього містить неправдиві відомості, оскільки він керував транспортним засобом у тверезому стані, та не мав ознак наркотичного сп'яніння, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 Після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння. Однак працівники поліції, не з'ясувавши дані очевидців події - присутніх у автомобілі свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5, склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також апелянт посилався на порушення суддею місцевого суду під час розгляду справи вимог ст.ст. 268, 272-2 КУпАП, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто у його відсутності, без завчасного повідомлення про дату, час та місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі-Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 09 квітня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 03 год. 05 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Київській, в м. Вінниці, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: нечітка мова, тремтіння пальців рук, відсутня реакція очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху /а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 09 квітня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 09 квітня 2017 року о 03 год. 10 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, /а.с. 3/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Дослідженими доказами спростовуються доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не висловлював, натомість зазначив у своїх письмових поясненнях, що відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог закону в частині розгляду справи за відсутності правопорушника, то, з урахуванням усунення цих недоліків судом апеляційної інстанції та отриманих при цьому відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 повідомлявся суддею місцевого суду про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, шляхом направлення на його адресу судових повісток від 08 травня 2017 року та 26 травня 2017 року /а.с.а.с. 12,15/, та повідомлення про дату, час та місце судового засідання засобом мобільного зв'язку, про що у матеріалах справи наявна відповідна телефонограма /а.с. 18/.

Доводи апелянта на те, що суддя місцевого суду розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_5, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки відповідні клопотання ОСОБА_2 та його захисника про допит свідків у матеріалах справи відсутні.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

Разом з тим, вірно встановивши у діях ОСОБА_2 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду у мотивувальній частині постанови у частині кваліфікації дій особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, помилково зазначив особу на прізвище ОСОБА_8, у зв'язку з чим постанова судді місцевого суду в цій частині підлягає зміні, із зазначенням вірного прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на прізвище "ОСОБА_8.", вказавши замість нього вірне - "ОСОБА_2."

У решті постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник