АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/439/2017 Постанова винесена суддею Шкірай М.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя в суді апел. інст. Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою директора ПП «МОЛОКОЗАВОД-ОЛКОМ» ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито, в зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 порушення п. 33.1.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідність передбачена статтею 124 КУпАП на підставі пояснень ОСОБА_4, в сукупності з дослідженим висновком експертного дослідження встановив, що водій автомобіля Renault Premium державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer державний номерний знак НОМЕР_3 вже коли останній перебував на головній дорозі.

Будучи потерпілою стороною у даній справі, директор ПП «МОЛОКОЗАВОД-ОЛКОМ» ОСОБА_3, як власник автомобіля Renault Premium державний номерний знак НОМЕР_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 р., прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення порушення вимог п. 33.2.1. Правил дорожнього руху, з призначенням відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі директор підприємства вказує на те, що під час розгляду справи суд не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, прийняв до уваги, як докази, інформацію, яка не була здійснена в ході судового провадження, при цьому не звернув увагу на постанову, яку сам і прийняв, невірно застосував норми права, що відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Так, при прийнятті рішення по справі суд не звернув увагу на те, що постановою від 07.04.2016 р. проведення автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, однак на замовлення ОСОБА_4 було проведено іншу експертизу ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» 22.03.2016 року спеціалістом, який не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, з чого слідує, що постанова від 07.04.2016 р. виконана не була.

Не надав суд належної оцінки і протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого 23.11.2015 р. о 18:00 годині в м. Києві (виїзд Столичного шосе на Південний міст) водій транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 не надав перевагу в русі транспортному засобу Renault Premium, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів, поясненням іншого учасника ДТП -ОСОБА_5, які узгоджуються із протоколом та фактичними обставинами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_6 та учасника ДТП ОСОБА_7, які просили задовольнити апеляційну скаргу та постанову суду скасувати з постановленням нової, пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_8, які посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просили її залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання винуватим ОСОБА_4 та закриття провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів та з'ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез'ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про відсутність в діях ОСОБА_4 ознак декількох порушень ПДР, суддя районного суду обґрунтував своє рішення фактично своїм власним оцінюванням пояснень лише одного учасника ДТП, відносно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, на підставі чого прийшов до висновку, що пояснення ОСОБА_4 в сукупності з дослідженим висновком експертного дослідження встановлено, що водій автомобіля Renault Premium здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer вже коли останній перебував на головній дорозі, а тому прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 порушення вимог п. 33.1.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

При цьому, фактично відхиливши інші, представлені у справі докази, у тому числі схему ДТП, пояснення другого учасника ДТП, який відповідно до постанови суду в судовому засіданні участі не приймав та будь-яких пояснень з приводу зіткнення транспортних засобів надати не зміг, суддя у постанові не тільки не навів мотиви такого рішення та не дав будь-якої оцінки іншим матеріалам справи, а й не розкрив суть доказів (а саме протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП), які за його висновками повністю підтвердили пояснення ОСОБА_4

Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв'язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_4 п. 33.1.1 ПДР, виходячи з наступного.

З пояснень, що були надані ОСОБА_7 при складанні протоколу, його письмових пояснень надісланих суду першої інстанції, а також пояснень, які дані під час апеляційного розгляду, вбачається, що 23 листопада 2015 року приблизно о 18 год. він, завантаживши автомобіль на маргариновому заводі «Олком», рухався на Південний міст в м. Києві по головній дорозі в першому ряду (тобто крайньому правому). Зі сторони Набережної, тобто по другорядній дорозі рухалися автомобілі. Оскільки на під'їзді до самого Південного мосту був затор, то всі транспортні засоби рухалися повільно. І на деякий час взагалі зупинялись. Коли всі автомобілі почали рух, ОСОБА_7 також розпочав рух, проте, майже відразу відчув поштовх кабіни автомобіля, і зупинився. Коли вийшов з кабіни, то побачив легковий автомобіль Mitsubishi Lancer, який майже перпендикулярно знаходився по відношенню до його (ОСОБА_7.) автомобіля. ОСОБА_7 зазначив, що не заперечує, що передня частина автомобіля Mitsubishi Lancer дійсно була на його смузі руху, тобто головній дорозі, однак під кутом, що вказує на те, що водій зазначеного авто намагався перестроїтися в смугу руху, в якій рухався ОСОБА_7 Як пояснив ОСОБА_7 в такому положенні автомобіль Mitsubishi Lancer для ОСОБА_7 був в «мертвій зоні» і тому він до зіткнення його не бачив. На місце зіткнення були викликані працівники поліції, які зробивши відповідні заміри, не вбачали в діях ОСОБА_7 порушень вимог правил дорожнього руху України, та відповідно складу адміністративного правопорушення,

Вищевказані пояснення ОСОБА_7 відповідають даним, що містяться у схемі ДТП стосовно розташування транспортних засобів після зіткнення та відомостей щодо локалізації механічних пошкоджень автомобілів.

Крім того, як убачається із цієї схеми, відповідно до відстаней розташування автомобілів по відношенню до бордюру, то автомобіль під керуванням ОСОБА_7 перебуває у своїй смузі (на головній дорозі), на яку вказує дорожній знак «Головна дорога», позначений на схемі під № 10, а транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4, фактично на половину знаходиться на смузі руху ОСОБА_7, та ще й під кутом по відношенню до автомобіля ОСОБА_7, що беззаперечно свідчить про те, що водій ОСОБА_4 не надав дороги транспортному засобу, що під'їжджав до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Саме такий механізм ДТП був встановлений і працівниками патрульної служби, що було відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, пояснення ОСОБА_4 про те, що оскільки під час зіткнення його автомобіль вже більшою частиною знаходився на смузі руху ОСОБА_7, то він (ОСОБА_4.) не повинен був надавати перевагу в русі є неспроможними.

Так, пунктом 33.2.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен надати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички (дорожній знак 7.8) - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Відтак, враховуючи вимоги ПДР України, та представлені у справі докази, у тому числі відомості щодо місця розташування транспортних засобів на дорозі та механічних пошкоджень на транспортних засобах, зафіксованих як на зворотній стороні схеми місця ДТП, так і у висновку експертного дослідження № 10305160 від 22 березня 2016 року, які свідчать про контакт правої передньої частини автомобіля Renault Premium з лівою боковою частиною автомобіля Mitsubishi Lancer, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_4 в діях якого наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведені докази в тому числі спростовують і показання ОСОБА_4 про рух як його, так і ОСОБА_7 на Південний мост зі сторони Столичного шосе, та беззаперечно свідчать про рух автомобіля Renault Premium по головній дорозі.

Посилання в суді апеляційної інстанції захисника ОСОБА_8 на порушення ОСОБА_7 рішення Київської міської ради від 22 травня 2013 року № 340/9397 щодо обмеження в'їзду вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 4,5 тонни в межі міста Києва з 07.00 год. до 20.00 год. апеляційним судом взяті до уваги, разом з тим, вказані порушення ОСОБА_7 не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адже не перебувають у прямому причино - наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Що ж стосується висновку судді районного суду про те, що водій автомобіля Renault Premium здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer вже коли останній перебував на головній дорозі, а тому в діях водія Mitsubishi Lancer відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то такий висновок не відповідає фактичним обставинам пригоди та вимогам закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність матеріалами справи та наявними у справі доказами, винуватості ОСОБА_4 у порушенні п.33.2.1 ПДР при ДТП, що мала місце 23 листопада 2015 року та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, оскільки на час апеляційного розгляду вже сплинули строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу директора ПП «МОЛОКОЗАВОД-ОЛКОМ» ОСОБА_3, - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито, в зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Кепкал Л.І.