Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/746/17 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/778/773/17 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія ч. 2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює директором ТОВ "Дело", ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 29.01.2017 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Опель омега» д.н. НОМЕР_2 по вул. Богдана Завади, в м. Запоріжжі напроти буд. 20, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю, нестійка хода, порушення мови) від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні він участі не брав, а отримав копію постанови лише 11.09.2017 р.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що про розгляд справи не знав, судові повістки не отримував, у суді першої інстанції участі не приймав, надати докази та пояснення на спростування звинувачень не мав можливості. Крім того, вказує, що він автомобілем не керував, проходити будь-які перевірки відмовився. Зі звинуваченнями працівників поліції був категорично не згодний, підписувати будь-які документи відмовився в знак незгоди з діями поліції. Тому вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 270611 від 29 січня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі, отримання його копії, надання пояснень в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що останні підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного заходу з використанням спецприладу Драгер Алкотестер, та в медичному закладі (а.с. 5-6), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 з якого вбачається, що останній від огляду відмовився в присутності двох свідків та направленням на огляд ОСОБА_2 до КУ «ЗОКНД» з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.3,4); рапортом інспектора поліції від 29 січня 2017 року (а.с.7).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, висновків для себе не зробив та знову вчинив адміністративне правопорушення,

передбачене ст. 130 КУпАП.

Наведені докази в їх сукупності свідчать про те, що дії ОСОБА_2 кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 130 КпАП України, як керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп'яніння чи іншого сп'яніння, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння чи іншого сп'яніння, вчинене повторно, протягом року.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції. Між тим, про час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь належним чином, про що свідчать направлені судом судові повістки, які повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 11-14 ).

Суд першої інстанції забезпечив ОСОБА_2 можливість прийняти участь в судовому засіданні, але він не скористався своїм правом, що дає підстави зробити висновок про його ухиляння від участі справи про адміністративне правопорушення задля затягування строків розгляду з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст.268 КУпАП є безпідставними, суд мав достатні підстави розглядати справу без участі ОСОБА_2

Крім того, права ОСОБА_2 були поновлені при апеляційному перегляді, та він надав пояснення по суті правопорушення, приймав участь у дослідженні матеріалів справи.

В присутності ОСОБА_2 було відтворено відеозапис, доданий доданий працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, що вони в день, час та на місці, зазначені в протоколі тривалий час переслідували автомобіль, яким керував ОСОБА_2, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 вийшов з нього, представився, не спростовував того, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, пояснив, що посвідчення водія надати не може, оскільки права керування він вже позбавлений та посвідчення у нього вилучене.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом події та матеріалами справи.

Після перегляду вказаного відеозапису в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що жодних заперечень з приводу обставин, викладених в протоколі він не має, тобто визнає свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який керував джерелом підвищеної небезпеки, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, висновків для себе не зробив, і врахувавши, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак без застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_2 вже позбавлений такого права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень закону, які тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай