П О С Т А Н О В А

Справа № 126/2461/17

Провадження № 3/126/1476/2017

"04" грудня 2017 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває адміністративна справа щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 028611 від 05.09.2017 року, 05.09.2017 року о 15 год. 30 хв. в с. Війтівка по вул. Соборній водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в п'яному вигляді. Огляд проводився за допомогою алкотестеру "Драгер", результат 2.70 %0, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину повністю заперечив, пояснив, що 05.09.2017 року в с. Війтівка по вул. Соборній він приїхав до кафе "Веселка". Свій автомобіль він припаркував біля кафе, а сам зайшов всередину. В кафе він зустрів своїх друзів, які запросили його за столик. Оскільки друзі запропонували йому випити з ними, то він зателефонував до свого батька, щоб той забрав автомобіль, а сам пішов забрати з машини ключі і документи. В той час, коли він відкрив двері автомобіля, до нього під'їхала машина з поліцейськими, які вийшовши зі свого автомобіля, одразу почали звинувачувати його в тому, що він керує транспортним засобом в п'яному вигляді. Всі його пояснення, що він не лише не керував автомобілем, але й те, що машина навіть не заведена до уваги взяті небули. Після цього, працівники поліції погрожуючи, що заберуть машину на штрафмайданчик, наказали продути йому алкотестер, що він і зробив. Жодних свідків при цьому небуло. Після цього підійшов його батько який і забрав автомобіль додому. Вважає протокол складений відносно нього безпідставним та необґрунтованим, оскільки він не порушив правил дорожнього руху, а саме п. 2.9 а Правил дорожнього руху, оскільки взагалі не керував автомобілем. Просить провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпА.

Вислухавши ОСОБА_2 та дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов слідуючих висновків.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, оскільки він хоча й перебував в нетверезому стані, однак автомобілем не керував.

Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Так, відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час стаття 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Відповідальність за знаходження біля автомобіля, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, законодавством не встановлена.

Зі слів ОСОБА_2, випливає, що в час коли працівники поліції підїхали до його автомобіля, він транспортним засобом не керував. Тобто водієм не являвся.

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання поліцейськими встановленого порядку складання протоколу, необхідних документів, та правил і порядку огляду водія на стан сп'яніння.

Так, судом встановлено, що працівник поліції не склав відповідного акту огляду у разі проведення огляду на стан сп'яніння правопорушника, відповідно до п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395.

Свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказаних в протоколі, допитати в судовому засіданні виявилось неможливим, оскільки останні на виклики до суду на розгляд справи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, а будь-які їхні пояснення в протоколі відсутні. Інших переконливих доказів вини ОСОБА_2 суду не надано.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_2 не встановлено ознак які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_2 не доведена, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол