Справа № 359/7968/16-п Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/780/1088/17 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 138 18.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 13 вересня 2016 року о 09 год. 10 хв. на автодорозі "Р-03", 19-км., Бориспільського р-ну Київської обл., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.10.1 ПДР, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, а саме автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що рухався позаду у попутному напрямку, та здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки не відповідають фактичним обставинам справи, так як він не змінював напрямок руху, а дорожньо-транспортна подія сталася з вини водія ОСОБА_2, який, в порушення вимог ПДР, виконував обгін на перехресті, суддя вийшов за межі складеного протоколу, оскільки його дії працівниками поліції кваліфіковані як створення перешкоди для автомобіля «Ніссан», а суддя прийшов до фактичного висновку про створення ним для автомобіля «Ніссан» небезпеки для руху, суддя безпідставно визнав початком гальмівного шляху коліс автомобіля «Ніссан» смузі його руху. Також в апеляційній скарзі зазначено на неправильну оцінку суддею доказів по справі та посилання у постанові на докази, які не досліджувалися в судовому засіданні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, надавши сторонам можливість надати будь-які інші докази, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як випливає з письмових пояснень ОСОБА_1, безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою він змінив напрямок руху, здійснюючи поворот зі своєї смуги руху ліворуч через смугу зустрічного руху на другорядну дорогу, і «коли машина фактично була під кутом поперек зустрічної смуги» він відчув зіткнення (а.с.5).

З пояснень водія «Ніссан» ОСОБА_2 вбачається, що автомобіль «Хюндай» рухався у попутному напрямку поперед нього, змінив напрямок руху спочатку у бік правого узбіччя, а потім раптово ліворуч, пересікаючи його траєкторію руху та зустрічну смугу руху. Він застосував «екстрене гальмування, машину почало зносити у ліву сторону, де і відбулося зіткнення» (а.с.6).

З наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні у місцевому суді запису з відеорєєстратора його автомобіля вбачається, що він безпосередньо після проїзду повороту праворуч на Київ змінив напрямок руху дещо праворуч, а потім почав здійснювати поворот ліворуч не в межах лівобічного перехрестя і не з крайнього лівого положення.

Із переліку пошкоджень транспортних засобів, що містяться на звороті схеми ДТП, встановлено, що пошкодження автомобіля «Хюндай» локалізовані у лівій задній частині, а пошкодження автомобіля «Ніссан» - у передній правій частині (а.с.3).

Із схеми ДТП, підписаної учасниками ДТП без зауважень, місце зіткнення транспортних засобів не регулюється дорожньою розміткою і визначено у районі меж зустрічних смуг руху (а.с.3).

Суддя вказаним доказам у сукупністю з іншими доказами надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про те, що дії водія автомобіля «Хюндай» під час здійснення маневру повороту ліворуч не були безпечними для водія автомобіля «Ніссан», що рухався позаду, оскільки, змінюючи напрямок руху, водій автомобіля «Хюндай» створив небезпеку для руху автомобілю «Ніссан», тобто змінив дорожню обстановку таким чином, що змусив водія останнього вживати заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян.

Доводи апеляційної скарги про вихід судді за межі складеного протоколу на матеріалах справи не ґрунтується, оскільки як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду ОСОБА_1 визнається особою, яка не переконалась у безпеці зміни ним напрямку руху для інших учасників дорожнього руху.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він здійснював поворот на перехресті ліворуч на прилеглу дорогу, не змінюючи перед цим маневром напрямок руху праворуч, спростовуються матеріалами справи, за якими встановлено, що поворот здійснювався поза межами лівобічного Т-подібного перехрестя, а про зміну напрямку руху праворуч перед маневром у межах своєї смуги руху свідчать і відеозапис з реєстратора, і твердження ОСОБА_1 про зіткнення у той час, коли його автомобіль перебував «поперек зустрічної смуги руху» у сукупності з розташуванням отриманих автомобілями механічних пошкоджень та визначеним на схемі ДТП місцем зіткнення транспортних засобів.

Інших доводів, які б могли спростувати висновок судді про недотримання ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР і перебування зазначених порушень у прямому причинному звязку з наставшими наслідками у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів, в апеляційній скарзі не наведено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни постанови, не вбачається.

З дотриманням вимог ст.247 КУпАП суддею провадження по справі закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль