Справа № 344/1462/17
Провадження № 33/779/172/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 березня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що «У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 24 січня 2017 року о 20 год. 45 хв. по вул. Пн. Бульвар, 4, в м. Івано-Франківську Роїк І.М. керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння шкіри, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

В поданій на вказане рішення судді апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржену постанову скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що дана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 153101 від 24 січня 2017 року неналежним та недопустимим доказом. Зазначає, що грубо порушено відповідні закони та підзаконні акти, допущено спрощений підхід до фіксації та оформлення адміністративного правопорушення. Посилається на те, що в протоколі не вказано такі основні ознаки алкогольного спяніння як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, оскільки таких ознак не було і не могло бути тому, що він не перебував в стані спяніння. Стверджує, що «почервоніння шкіри» не є ознакою алкогольного спяніння, а його природнім кольором шкіри. Порушення мови та поведінки, що не відповідає обстановці, в його діях не було,оскільки він голосно обурився неправомірними діями працівників поліції. Інспектор у протоколі висловив свою субєктивну думку щодо його поведінки. Наголошує, що він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, проте не заперечував щодо направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних відомостей про належне повідомлення його про день та час розгляду справи. Що при цьому, в матеріалах справи є його письмові заяви про бажання особисто взяти участь у справі, про відкладення справи у звязку зі станом здоров'я. Наголошує, що таким чином судом грубо порушено вимоги ст. 268 КУпАП щодо особистої участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та права мати захисника. Тобто, судом грубо порушено гарантоване Конституцією та законами України право на захист. Стверджує, що через зазначені ним допущені судом першої інстанції порушення винесено хибну та необґрунтовану постанову.

В судове засідання апеляційного суду не з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи, повідомив через захисника про неможливість участі в судовому засіданні у звязку з поважними причинами, просив розглянути справу у його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду з'явився захисник ОСОБА_2, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, працівника поліції ОСОБА_6

В задоволенні вказаного клопотання вважаю за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення вказаних осіб, які були надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 24 січня 2017 року.

Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді відносно ОСОБА_3 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що в матеріалах справи немає жодного доказу повідомлення його про місце і час судового засідання та у судді не було підстав розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Зі штампу на розписці про відправлення повістки про розгляд справи 21 березня 2017 року вбачається, що її відправлено 20 березня 2017 року (а.с. 11).

В матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи 21 березня 2017 року, тобто відсутні дані про отримання ним, у відповідності до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, судової повістки.

Між тим, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_3, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що є підставою для скасування рішення судді суду першої інстанції, оскільки останній був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Положеннями ст. 283 КУпАП закріплено, що постанова судді повинна містити найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Як вбачається із змісту постанови судді винесеної за результатами розгляду справи, суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не зясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, щодо події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді не містить обставин правопорушення, встановлених під час її розгляду судом та визнаних судом доведених, зазначено лише посилання на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом не дано належної оцінки доказам, що є в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 січня 2017 року серії БР № 153101 (а.с. 1), ОСОБА_3 24 січня 2017 року о 20 год. 45 хв. по вул. Пн. Бульвар, 4, в м. Івано-Франківську керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння шкіри, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою поліцейським роти № 2 БУПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_6

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Обставини події, зазаначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 24 січня 2017 року серії БР № 153101 (а.с. 1), не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані спяніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий установлений порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про відсутність ознак алкогольного спяніння, у звязку з чим у працівників поліції не було підстав пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння не є слушними та спростовуються доказами, які є в матеріалах справи.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у протоколі, поясненнях свідків та рапорті працівника поліції (а.с. 1-4) почервоніння шкіри, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різкий запах алкоголю з порожнини рота, що давало законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 ОСОБА_7 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

З наведеного випливає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, водій направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Як стверджував в апеляційній скарзі ОСОБА_3 будь-яких пропозицій від працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я не надходило.

Такі доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), зазначено, що ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Однак, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 від 24 січня 2017 року (а.с. 2), після зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням ними ОСОБА_3 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_3 відмовився від проходження даного тесту.

З вказаних пояснень, які були відібрані інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_8 вбачається, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоров'я, тобто порушено процедуру проведення огляду, а саме п. 7 ОСОБА_7 І Інструкції, п. 6 Порядку та ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Зі змісту пояснень свідка ОСОБА_5 від 24 січня 2017 року (а.с. 3) слідує, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_3 працівниками поліції, йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_3 відмовився від проходження даного тесту.

Аналіз пояснень свідка ОСОБА_5 також свідчить, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоров'я.

Жодних сумнівів у достовірності та істинності пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виникає, оскільки, з їх слів, вказані пояснення були написані інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_8 Пояснення засвідчені власноручними підписами як вказаних осіб, так відповідно і працівником поліції ОСОБА_8

З рапорту працівника поліції ОСОБА_6 (а.с. 4), яким складено протокол про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_3 відмовився пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

Зміст вказаного рапорту, який узгоджується зі змістом пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у своїй сукупності доводять порушення процедури огляду вимогам, що містяться в п. 7 ОСОБА_7 І Інструкції, п. 6 Порядку і в ч. 3 ст. 266 КУпАП

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, відсутні відомості щодо зацікавленості або неупередженості вказаних осіб, відповідно вони є допустимими та належними доказами.

В наведених доказах, що є в матеріалах справи, відсутні відомості про те, що після отримання відмови на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоров'я.

Інших доказів, що свідчили б про протилежне, в матеріалах справи немає.

Таким чином, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_3 не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в найближчому закладі охорони здоров'я, чим грубо порушено п. 7 ОСОБА_7 І Інструкції, п. 6 Порядку, так і ч. 3 ст. 266 КУпАП.

З огляду на наведене, посилання в протоколі на те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку спростовуються вищенаведеною сукупністю пояснень як свідків, так і працівника поліції, який складав протокол.

Твердження захисника про те, що резолютивна частина постанови повинна містити визначення розміру штрафу з посиланням на кількість неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є слушним, однак не є підставою для безумовного скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду грубі порушення пунктів 6, 7 ОСОБА_7 І Інструкції та ч. 3 ст. 266 КУпАП є підставою для визнання недійсним огляду на стан спяніння, відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП.

Вищевикладене порушення, що встановлене під час розгляду апеляційної скарги, поза всяким розумним сумнівом свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанову судді належить скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 березня 2017 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло