П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 569/2346/17 24 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Наумова С.В.,

при секретарі Слакві-Марчук Н.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Рівне департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.,

- зміст ст. 268 КУпАП., ОСОБА_2 розяснено, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2017 року, об 02 год. 45 хв. інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №255604.

Згідно вказаного протоколу, 08 лютого 2017 року, об 23 год. 33 хв. в м. Рівне по вул. Кн. Романа, ОСОБА_2 керував автомобілем, марки «Мерседес Бенц » д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КЗ "РОЦПЗН", що підтверджується висновком №180 від 08.02.2017 року.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просила суд розглядати справу без участі ОСОБА_2, який у звязку із сімейними обставинами не має змоги з"явитися до суду.

Суд вважає можливим розглянути дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 без участі останнього.

Також захисник зазначила, що вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_2 не визнає, а протокол від 08.02.2017 року серії БР №255604 вважає незаконним з огляду на те, що працівниками Національної поліції порушено встановлений порядок огляду на стан спяніння осіб, які керують транспортними засобами, оскільки ОСОБА_2 не запропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу ж доставили в медичний заклад, для проходження медичного огляду без достатніх на те підстав (внаслідок ДТП не було потерпілих, ОСОБА_2 не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та не висловлював незгоду з результатами такого огляду). Крім того зазначила, що медичний огляд особи без документів проводився без оформлення відповідного направлення, а акт медичного огляду було складено без самого огляду особи. Просила суд закрити провадження у справі н підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази у справі дійшов наступних висновків.

Статтею 266 КУпАП встановлений порядок огляду на стан сп'яніння осіб, які керують транспортними засобами.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічни засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З системного аналізу вказаної норми випливає, що це норма імперативного характеру і не дає права вибору поліцейському обирати, яким чином проводити огляд водія на стан сп'яніння, чи на місці зупинки транспортного засобу, чи в медичному закладі, а чітко визначає порядок проведення такого огляду спочатку на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія проходити такий огляд або не згоди з результатами огляду, поліцейський зобовязаний оформити направлення в медичний заклад для проходження медичного огляду і запропонувати водієві пройти такий огляд в медичному закладі.

Дана норма кореспондується з вимогами наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року. Відповідно до якого направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Судом встановлено на підставі письмових доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №255604 від 08 лютого 2017 року; рапорту від 08.02.2017 року інспектора Шкодинського Д.О. та з пояснень захисника, що інспектор Шевчук А.О. не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в м. Рівне по вул.. Льонокомбінатівській, чим порушив вищезазначені норми закону.

Крім того з досліджених судом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спяніння від 08 лютого 2017 року 00 год.20 хв. та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння від 08.02.2017 року встановлено, що інспектор Шевчук А.О. не оформив направлення на огляд до закладу охорони здоров'я, як того вимагає п.8 Розділу ІІ Наказу №1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки в Направленні, доданому до Протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №255604 зазначено, що воно оформлене 08 лютого 2017 року об 00 год. 20 хв., а у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння зазначено, що ОСОБА_2 направлено на огляд 08.02.2017 року об 00 год.. 12 хв., проте вказане направлення відсутнє в матеріалах справи. В цьому ж висновку зазначено, що 08.02.2017 року об 00 год. 20 хв. безпосередньо проводився огляд ОСОБА_2, а акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом №180, складений об 00 год. 12 хв. 08.02.2017 року і на підставі вказаного акту складено Висновок щодо результатів медичного огляду.

З наведеного випливає, що лікарем проведено медичний огляд особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та складено ОСОБА_3 №180 від 08.02.2017 року об 00 год. 12 хв. без достатніх на те підстав, а саме за відсутності направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за формою наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в матеріалах справи додане направлення, яке оформлене на 8 хвилин пізніше аніж складено сам акт огляду.

Судом встановлено, що в порушення вимог п. 5 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та п. 11 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року, лікар не ознайомився з документами особи, яку оглядає, оскільки у висновку зазначено, що оглядалась особа без документів, пропри це у направленні інспектор зазначає, що особу ОСОБА_2 встановлено на підставі посвідчення водія серії РВА №145305.

Інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення є суб'єктом владних повноважень і відповідно до ст. 19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак статтею 266 КУпАП, Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду", наказом МВС України/МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" встановлено порядок, тобто спосіб, у який зобов'язані діяти працівники поліції при виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Письмовими доказами у справі підтверджується той факт, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Постанови КМУ №103 від 17.12.2008 року та наказу МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, а отже суд визнає його недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Єдиним доказом перебування особи у стані алкогольного чи іншого сп'яніння може бути лише Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів, крім Протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №255604 від 08 лютого 2017 року та рапорту працівників патрульної служби, які підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, доказів перебування ОСОБА_2 у стані сп'яніння, судом не здобуто.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

За таких обставин, відповідно до положень ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 266 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП., - закрити в звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов