Справа № 594/1385/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, директора Борщівського агротехнічного коледжу,

за ч.1 ст.41, ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, працюючи на посаді директора Борщівського агротехнічного коледжу упродовж 2017 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме: в порушення вимог ч.1 ст.53 КЗпПУ у Борщівському агротехнічному коледжі напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи працівників ОСОБА_2, Копичинської М та ОСОБА_3 13 жовтня напередодні 14 жовтня 2017 року (Дня захисника України) не було скорочено на одну годину; в порушення вимог ст.64 КЗпПУ надурочні роботи працівниками коледжу проводяться без дозволу виборного органу первинної профспілкової організації; в порушення ч.2 ст.65 КЗпПУ в Борщівському агротехнічному коледжі відсутній облік надурочних робіт працівників; в порушення статті 95 КЗпПУ, статті 3, 3-1 Закону України «Про оплату праці» при нарахуванні заробітної плати за жовтень 2017 року оплата праці за надурочні години працівникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 проведена в одинарному розмірі і врахована в мінімальний розмір заробітної плати, внаслідок чого вказаним працівникам не забезпечено мінімальну заробітну плату, яка є державною соціальною гарантією; в порушення вимог ст.106 КЗпПУ оплата праці працівників ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 за роботу в надурочний час в подвійному розмірі не проведена; в порушення вимог ч.1, ч.2 ст.115 КЗпПУ та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» виплата заробітної плати в жовтні 2017 року ОСОБА_7 проводилась одним платежем згідно платіжного доручення №1282 від 01.11.2017 року; в порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпПУ та ст. 21 ЗУ «Про відпустки» працівнику ОСОБА_8 при наданні частини щорічної відпустки з 16.11.2017 року на 14 календарних днів (наказ №318-к від 14.11.2017 року) заробітна плата за час відпустки не була виплачена за три дні до настання відпустки, а була виплачена 15.11.2017 року.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №19-03-38/286 від 24 листопада 2017 року Борщівський агротехнічний коледж в особі директора ОСОБА_1 13.12.2016 року уклав цивільно-правовий договір №85 із ОСОБА_7 про виконання обовязків чергової гуртожитку та надання послуг контролю за здійснення пропускного режиму (пропуск працівників, студентів, відвідувачів). Аналогічні цивільно-правові договори за №16 укладені з 03 квітня 2017 року по 03 травня 2017 року. Додатковою угодою №1 термін дії договору продовжено до 26 червня 2017 року. Укладено цивільно-правовий договір №64 від 26 вересня 2017 року на строк до 22 жовтня 2017 року.

Трудові договори, укладені відповідно до вимог трудового законодавства із ОСОБА_7 не укладалися, відповідно, повідомлення в Чортківську ОДПІ Борщівським агротехнічним коледжом не проводилось.

Такі дії ОСОБА_1 при складанні протоколу кваліфіковано за ч.3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП визнав повністю, вказав, що недоліки, виявлені при перевірці додержання законодавства про працю інспектором Управління Держпраці, усунуто повністю. Вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не визнає, вважає, що при перевірці не дано належної оцінки договору цивільно-правового характеру, укладеного з ОСОБА_7, не було враховано те, що її посади не було передбачено штатним розписом коледжу.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доведена даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 19-03-38/287 від 24 листопада 2017 року, витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-03-038/522, проведеної в період з 20.11.2017 року до 23.11.2014 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпП України, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за цією частиною статті КУпАП та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №19-03-38/286 від 24 листопада 2017 року ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог законодавства про працю, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), зокрема порушення ч.3 ст.24 КЗпПУ, згідно якої працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до роз'яснення листа Мінсоцпраці від 23.04.2010 р. N 115/13/133-10 виконання робіт, надання послуг громадянином може здійснюватись як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема, на підставі цивільно-правового договору. За цивільно-правовим договором, зокрема за трудовою угодою/договором підряду, яким фактично є трудова угода, оплачується не процес праці, а її результати. Він визначається, як правило, після закінчення роботи та оформляється актами приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата та інше.

Порядок укладення цивільно-правових договорів регулюється нормами цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 працювала у Борщівському агротехнічному коледжі на підставі укладеної цивільно-правової угоди про виконання обовязків чергової гуртожитку та надання послуг контролю за здійсненням пропускного режиму.

В матеріалах справи містяться копії цивільно-правових договорів №85 від 13.12.2016 року, №16 від 03.04.2017 року з додатковою угодою до нього від 04.05.2017 року №1, а також цивільно-правовий договір №64 від 26 вересня 2017 року, укладених між Борщівським агротехнічним коледжем в особі директора ОСОБА_1 та ОСОБА_7, які укладені за їх вільним волевиявленням, та в яких сторони досягли всіх істотних умов щодо виконуваної роботи.

До вищевказаних цивільно-правових договорів додано акти приймання виконаних робіт від 06 січня 2017 року, від 03 квітня 2017 року та від 26 вересня 2017 року, згідно яких, виконавцем ОСОБА_7 були надані, а замовником Борщівським агротехнічним коледжем в особі директора ОСОБА_1 були прийняті послуги (роботи), передбачені вищевказаними цивільно-правовими договорами, а саме контроль за здійсненням пропускного режиму в гуртожитку.

За змістом статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Спір щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено. Вказані рішення судів про визнання такого договору удаваним відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом.

До протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП не додано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що вищевказані укладені цивільно-правові договори є удаваними чи недійсними.

В межах справи про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості визнати цивільно-правові договори між фізичною особою ОСОБА_7 та Борщівським агротехнічним коледжем в особі директора ОСОБА_9 удаваним чи недійсним. Спір щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено, чи іншої заінтересованої особи.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Встановлені вищевикладені обставини свідчать про те, що в даному випадку в діях ОСОБА_1, відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, а тому у відповідності до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1В складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 640.00 грн.

На підставі наведеного та ч.ч.1, 3 ст.41 КУпАП, керуючись ст.ст. 36, 247,284 КУпАП,ст.4 Закону України «Про судовий збір» -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Борщівський районний суд Тернопільської області до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: