Справа № 462/2901/17 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 33/783/1133/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.173-2 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 молодшого радника юстиції ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 03.07.2017 року по ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 03.07.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та застосованого до нього стягнення у виді громадських робіт строком на 30 годин.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даною постановою прокурором подана апеляційна скарга в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати дві постанови Залізничного районного суду м.Львова від 03.07.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП з призначенням йому адміністративного стягнення у виді 30 та 40 годин громадських робіт.

Апелянт покликається, що в провадженні одного судді суду першої інстанції перебувало в провадженні дві справи про порушення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень і по цих справах були винесені дві постанови, де було визначено покарання ОСОБА_3 у виді 30 і 40 годин громадських робіт. Тобто судом, всупереч вимогам ст.36 КУпАП не було накладено стягнення в межах однієї санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Перевіривши дану апеляційну скаргу, суд знаходить її такою, що підлягає поверненню прокурору, виходячи із наступного.

Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (1697-18), були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст.ст. 7, 287, 294 зазначеного Кодексу.

Вказані зміни, відповідно до розділу XII прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІ (1697-18), набрали чинності з наступного дня після його опублікування, тобто з 26.10.2014 року.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачений вичерпний перелік суб'єктів, наділених правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 листа Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-117 від 22.05.2017 року правом на апеляційне оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належить особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст.294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16.03.2017 року № 1952-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

При цьому зазначено, що за змістом ч.1 ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративне правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом на апеляційне оскарження.

Вимогами ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачено призначення стягнення: у вигляді громадських робіт строком від 40 до 60 годин або адміністративного арешту на строк до 15 діб.

У даному випадку захід примусового характеру, пов'язаний з обмеженням особистої свободи громадян, а саме - адміністративний арешт - судом не був застосований, а тому у прокурора відсутні підстави для оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.287, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №2 молодшого радника юстиції ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 03.07.2017 року по ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 - повернути скаржнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1