Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Міхєєва І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Преснякова А.А., за участі секретаря Чепіги Н.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.02.2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_1 04 лютого 2017 року о 03.00год. біля електроопори № 264 по вулиці Набережній в Лівобережному районі м. Маріуполя керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, який був визначений на підставі проведеного огляду в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.02.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 04.02.2017 року о 03.00год. транспортним засобом він не керував, за кермом була дівчина, яка і скоїла дорожньо-транспортну пригоду, і взагалі у нього відсутнє посвідчення на право керування транспортними засобами, бо він не проходив навчання з цього приводу, факт знаходження у стані алкогольного спяніння він не спростовував.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, проглянувши запис з відео регістратора, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.02.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з наведенням доказів, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 04.02.2017 року о 03.00год. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, пройшов медичний огляд, своїми діями порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Доводи ОСОБА_1, що він не керував автомобілем, оскільки перебував у стані алкогольного спяніння, знаходився в автомобілі в якості пасажиру, автомобілем керувала дівчина, не знайшли підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються матеріалами справи.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 показував, що не знає нічого про дівчину, якій доручив керування, він з нею познайомився в ту ніч в нічному клубі, не памятає її імені, не знає номеру телефону та не вживав заходів для встановлення її особи. Він був дуже пяний, тому памятає події частинами. Як сталося ДТП не памятає, прийшов до тями після ДТП. Станом спяніння пояснює ту маячну, що він власноручно написав у поясненні від 04.02.2017 року, що автомобіль угнали від нічного клубу, а також свої пояснення поліцейським, що зафіксовані на відео регістраторі, що він зі своїми друзями їхав, а автомобіль вилетів. Не заперечував, що на час приїзду поліції, десь через 20 хвилин після ДТП, він сидів на місці водія, але двигун автомобіля не працював.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР №116211 від 04 лютого 2017 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1105/48 від 04 лютого 2017 року (а/с 5), рапорт інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Маріуполі (а/с 8).

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, про те, що він не керував автомобілем, за кермом знаходилась дівчина, яка скоїла ДТП, після чого зникла, нічим не підтверджені.

Крім того, сам ОСОБА_1 під час дачі пояснень інспектору поліції зазначає, що він не керував автомобілем, автомобіль угнали, потім таксист повідомив про місцезнаходження автомобіля, який знаходиться на трамвайній колії (а/с 7), а під час його доставки до поліції на запитання поліцейських як сталося ДТП відповідає, що не знає, він зі своїми друзями їхав, а автомобіль вилетів.

Також не є слушними апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що у нього взагалі відсутнє посвідчення на право керування транспортними засобами, бо він не проходив навчання з цього приводу, оскільки факт відсутності посвідчення водія не спростовує можливість та вміння керувати транспортним засобом.

Вказані апеляційні доводи ОСОБА_1 про його невинуватість в скоєні адміністративного правопорушення спростовуються вищевказаними доказами та свідчать про бажання уникнути адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення та його розмір, з урахуванням характеру порушення, ступені його провини, майнового стану, відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Виходячи з наведеного, відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.02.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя