АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/256/17 Головуючий у І-й інстанції - Підберезний Г.А.
Справа № 203/119/17-п Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: представників митного органу Козія І.М. та Романенко І.М.; ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року у справі про порушення митних правил, якою провадження щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює директором ТОВ «Бонтой», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

закрито по справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0115/110030002/16 від 16 листопада 2016 року, 23 жовтня 2016 року відповідно до контракту від 30 вересня 2016 року №30/09/2016 в зоні діяльності Львівської митниці Державної фіскальної служби України автомобільним транспортом із Франції від фірми "DJECO ENTERPOT" на адресу ТОВ "Бонтой" на підставі товаросупровідних документів: інвойсу від 14 жовтня 2016 року №VEN- 0006859, надійшли товари, загальною вагою нетто 6 965,82 кг, фактурною вартістю 58 414,70 євро.

25 жовтня 2016 року на підставі CMR від 17 жовтня 2016 року № 0001044, ДКД від 20 жовтня 2016 року № 110030002/2016/003194 вказані товари вантажним автомобілем НОМЕР_1/НОМЕР_2 було доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України.

25 жовтня 2016 року до відділу митного оформлення № 2 м/п «Аеропорт» декларант ТОВ " Бонтой " ОСОБА_4 подав електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, яка в подальшому була зареєстрована за № 110030002/2016/003275, та задекларував у митному режимі «імпорт» вказані вище товари.

З 27 жовтня 2016 року по 02 листопада 2016 року співробітниками Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України у присутності співробітника ГУ БКОЗ СБ України ОСОБА_6 було проведено повний огляд задекларованих товарів з розкриттям пакувальних місць та зважуванням.

За результатами проведеного повного митного огляду фактично встановлено, що фактично у вантажному автомобілі знаходився товар, кількість якого більше на 257,11 кг від заявленої ваги нетто у електронній митній декларації № 110030002/2016/003275.

Сума несплачених митних платежів, яка мала бути сплачена при ввезені вищезазначених товарів складає 18 494,97 гривень.

Так, на думку представника Дніпропетровської митниці, ОСОБА_4, не задекларував у електронній митній декларації за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо вищевказаних товарів загальною вагою нетто 257,11 кг, вартістю згідно товаросупровідних документів 18 494,97 гривень, які були переміщені через митний кордон України та підлягали обов'язковому декларуванню.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року провадження щодо ОСОБА_4 закрито по справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_4 не мав умислу на порушення митних правил, а матеріали справи не містять беззаперечних доказів його винуватості, на основі яких у визначеному законом порядку було б можливо стверджувати про вчинення декларантом ОСОБА_4 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України, які не задекларовані та не заявлені за встановленою формою точних і достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, оскільки товар було задекларовано на підставі товаросупровідних документів, що були подані відправником.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Романенко І.М. подала апеляційну скаргу, в який просить постанову судді першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою ОСОБА_4 визнати винним в порушенні митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 472 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги представник митниці вважає, що суд при прийнятті постанови не в повному обсязі з'ясував всі обставини справи та прийшов до не правильних висновків, оскільки митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених Митним кодексом України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 8 ст. 257 цього Кодексу: найменування, звичайний торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар та кількість у кілограмах (вага брутто і нетто).

Вважає, що при винесенні рішення судом не було враховано наявність фактичної розбіжності у вазі задекларованого товару на 254,81 кг більше від заявленої, що спричинило несплату митних платежів у сумі 18 494,97 гривень.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, заслухавши представників митного органу Козія І.М. та Романенко І.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, та ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5, які не погоджувались з вимогами апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ст. 472 Митного кодексу України, адміністративна відповідальність за цією нормою закону настає в разі недекларування товарів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок суду першої інстанції про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було задекларовано товар, який ввезено на митну територію України.

Статтею 266 Митного Кодексу України на декларанта покладено ряд обов'язків, зокрема, декларування товару з дотриманням вимог митного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Тобто, Митним Кодексом України визначено права декларанта, з метою виконання покладеного на нього обов'язку, зокрема, здійснення фізичного огляду товару, що надійшов. Однак за змістом вказаної норми це є правом декларанта, що на відміну від обов'язку, полягає у тому, що особа на власний розсуд, при наявності певних обставин чи фактів, може вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4. пояснив, що підстав для здійснення фізичного огляду товару у нього не було, оскільки товар завжди відповідав супровідним документам.

Згідно із п.6.3 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30 травня 2012 року у полі "Опис та кількість товару" специфікації наводяться відомості про товари відповідно до товаросупровідних документів.

Таким чином, звинувачуючи особу у тому, що вона не заявила достовірні дані про вагу товару, що був переміщений через митний кордон, тобто у правопорушенні, передбаченому ст. 472 Митного Кодексу України, яке характеризується як умисними діями, так і необережністю, та посилаючись на не виконання декларантом передбачених законом прав, митний орган має надати прямі докази умисності дій чи необережності, а також довести той факт, що декларанту достовірно було відомо про надлишок товару та чи він мав у своєму розпорядженні певні дані, які свідчили про невідповідність товаросупровідних документів фактичній вазі товару.

Як вбачається з матеріалів справи, керуючись наданими експортером документами, ОСОБА_4 до відділу митного оформлення № 2 м/п «Аеропорт» було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, якій присвоєно № 110030002/2016/003275 та в якій було зазначено конкретну кількість товару відповідно до товаросупровідних документів, тобто при визначенні митної вартості був обраний основний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, а саме за ціною контракту (згідно із ст. 57 МК України), а тому вказана у декларації вага не може впливати на митну вартість товару при митному оформленні товарів за цим методом.

Тобто, ОСОБА_4, здійснюючи митне оформлення товару, який надійшов до ТОВ "Бонтой"за контрактом від 30 вересня 2016 року за № 30/09/2016, та виконуючи свої обов'язки, оформив митну документацію у відповідності до наданої товаросупровідної документації, де зазначив всі потрібні кількісні та якісні ознаки товару, а митна вартість була розрахована не з ваги товару, а з кількості штук, про що і було повідомлено митний орган і надано дані для розрахунку митної вартості.

Приведене свідчить про те, що законодавство дозволяє декларувати кількісний склад товару, чим і скористався ОСОБА_4, а тому у апеляційного суду відсутні достатні дані вважати, що в його діях є ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України.

Враховуючи наявну неповноту доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України, у діях ОСОБА_4, а також дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було досліджено усі обставини справи, наявним доказам дана належна оцінка та при наявності сумнівів щодо винуватості особи суд правильно та з наведенням відповідних мотивів, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрив провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року, якою провадження щодо ОСОБА_4 закрито по справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є.Джерелейко