Справа № 615/1307/17
Провадження № 3/615/398/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, приватного підприємця, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП,

в с т а н о в и в:

За період 2017 року ОСОБА_1, будучи приватним підприємцем, місцезнаходження відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію: вул. Вусівська, 81, м. Валки Харківської області, допустив порушення законодавства про працю, а саме:

- в порушення ч.1 ст.38 КЗпП мали місце факти, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, не розривався за наявності письмового попередження робітниками власника або уповноваженого ним органу (крім випадків, встановлених ч.2 ст.38 КЗпП) за два тижні. Наприклад, вибірково по працівникам: згідно розпорядження «Про звільнення» від 27.01.2017 року ОСОБА_2 звільнено за ст.38 КЗпП України 27.01.2017 року за власним бажанням на підставі заяви ОСОБА_2 від 23.01.2017 року; ОСОБА_3 відповідно до розпорядження №2 «Про звільнення» від 14.02.2017 року звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, підстава для звільнення - заява ОСОБА_3 від 08.02.2017 року; відповідно до розпорядження №8 «Про звільнення» від 01.09.2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнено 01.09.2017 року, за власним бажанням за ст.38 КЗпП України на підставі заяв працівників від 01.09.2017 року, тобто за відсутності письмового попередження робітниками роботодавця за два тижні, всупереч нормам ст.38 КЗпП України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності, підтвердив, що через відсутність юриста при звільненні працівників неправильно застосовано відповідну статтю КЗпПУкраїни. Просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, посилаючись на відсутність умислу. Вказав, що він вже притягнутий уповноваженими посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області за порушення трудового законодавства з накладенням штрафу, який добровільно сплачено в повному обсязі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 20-13-4407/0363 від 09.10.2017 року, який базується на даних ОСОБА_5 перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 20-13-4407/1939. Від надання пояснень по суті порушень, викладених в протоколі ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

На підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення надано Трудові договори, укладені 05.05.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 На підставі розпорядження № 8 від 01.09.2017 року останніх звільнено за власним бажанням із займаних посад на підставі заяв від 01.09.2017 року.

Постановою ГУ Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 20-13-4407/1939 від 19.10.2017 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3200 грн., який 20.10.2017 року сплачено згідно квитанції № 0.0.875883344.1.

Дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1, які виразилися в порушенні вимог законодавства про працю, міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до ОСОБА_1 заходів адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги характер вчинених правопорушником дій, даних про його особу, відношення до наслідків вчиненого поступку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має постійне місце проживання, приватний підприємець, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Зазначені обставини свідчать про те, що дії ОСОБА_1 не становлять великої суспільної шкідливості, не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, та дозволяють судити про малозначність його провини, а в сукупності з наведеними даними про його особу та відношення до наслідків вчиненого правопорушення надають можливість застосування заходів, передбачених ст.22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звільнити, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова