Номер провадження: 33/785/1841/17
Номер справи місцевого суду: 3-8641/2008
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2008 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 6 місяців.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 19.08.2008 року о 15.35 годині, ОСОБА_2, керував моторолером «Муравей» державний р/н НОМЕР_1, в смт. Лиманське по вул.Кірова, під час виїзду з двору свого помешкання, не надав переваги у русі транспортним засобом, які рухались по тій полосі руху, на яку він виїхав та таким чином змусив водія автомобіля «ВАЗ-2107» різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію.

Таким чином водій ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.2 ПДР.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі зазначив, що з постановою судді він не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що судом першої інстанції не повно зясовані фактичні обставини справи, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, аварійної ситуації не створював.

При цьому апелянт послався на те, що водійського посвідчення він не мав та суд не міг позбавити його права керування транспортними засобами на певний строк.

Разом з цим, апелянт до своєї апеляційної скарги надав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови місцевого суду посилаючись на те, що при розгляді судом справи він участі не приймав та пояснень ніяких суду стосовно події не надавав, справу розглянуто справу без його участі, а про оскаржуване рішення дізнався, коли подав документи на отримання водійського посвідчення в листопаді 2017 року.

Просить постанову відносно нього скасувати, а провадження по справі - закрити.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги в повному обсязі та просив їх задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 17.10.2008 року та копія постанови ОСОБА_2 не направлялась, що є порушенням вимог ст. 285 КУпАП.

Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була отримана апелянтом 13.11.2017 року /а.с.6/ та апеляційна скарга подана 14.11.2017 року, про що свідчить штамп канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області / а.с. 8 /, тобто у передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Районний суд, прийнявши справу до свого провадження, сповістив ОСОБА_2 про дату, місце та час судового розгляду його справи, про що свідчить поштове повідомлення з його підписом /а.с. 3/ і розглянув справу у зазначений в повідомленні день, з чого слід зробити висновок, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи і судом були витримані вимоги ст. 268 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні, то апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2, керував моторолером «Муравей» державний р/н НОМЕР_1, в смт. Лиманське по вул.Кірова та порушив п.п. 10.1, 10.2 ПДР, внаслідок чого змусив водія автомобіля «ВАЗ-2107» різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд послався на те, що факт скоєння останнім адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_2 погодився і підписав та його особистими поясненнями і на підставі цих матеріалів він прийшов до висновку про його винність, що вказує на обґрунтованість та вмотивованість цієї постанови.

Апеляційний суд вважає. що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження провина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а невизнання апелянтом своєї провини треба розцінювати як засіб для уникнення адміністративної відповідальності.

Однак апеляційний суд вважає, що при обранні ОСОБА_2 виду адміністративного стягнення районний суд допустився порушення закону, а саме :

Визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП районний суд наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців.

Згідно п. 5 ст. 24 КУпАП передбачено, що одним з видів адміністративного стягнення є позбавлення спеціального права наданого даному громадянинові /права керування транспортним засобом … /.

Однак, згідно довідки з МВС України Регіонального сервісного центру в Одеській області / територіальний сервісний центр № 5146 / ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не видавалося / а.с. 19 /.

На підставі вищевказаного апеляційний суд вважає, що районним судом ОСОБА_2 був позбавлений права керування транспортними засобами, хоча такого права взагалі не мав, в звязку з чим виконання такої постанови суду є неможливим, а тому у цій частині постанова підлягає зміні.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності на підставах і в межам, передбачених цим Кодексом, з урахуванням особи винного, обставин скоєння правопорушення, помякшуючих та обтяжуючих провину особи обставин.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу і апеляційний суд вважає що з урахуванням всіх обставин справи, саме таке стягнення може бути покладено на ОСОБА_2

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального стироку на оскарження постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2008 року -задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2008 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2008 року відносно ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення змінити, на штраф у сумі 340 гривень.

В решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3.