Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/58/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Березій Ю. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., за участю секретаря Піроженко Д.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника - адвоката Беспалової Н.О. та в режимі відеоконференції особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_3, на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює директором ТОВ «Висьагро», проживає АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 07 жовтня 2016 року о 18 год. 15 хв. в м. Новомиргород Кіровоградської області по вулиці Євгенія Присяжного, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), керував автомобілем «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, і в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду від 14.12.2016 року та закрити провадження у справі через відсутність події адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що вказане правопорушення він не скоював. При цьому пояснив, що 07 жовтня 2016 року близько 18 год. 00 хв. він рухався автомобілем «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, по вулиці Євгенія Присяжного в м. Новомиргород Кіровоградської області та був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких він надав відповідні документи на право керування автомобілем. На їх запитання чи вживає він алкогольні напої підтвердив що так, однак в цей день та напередодні він їх не вживав. Пройти освідування на стан сп'яніння йому не пропонували, але склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП. Він заперечував проти цього та запропонував поліцейським проїхати до лікувального закладу та провести там його огляд на стан сп'яніння, але почув від них відмову. Працівники поліції вилучили в нього посвідчення водія та пропонували йому поставити свої підписи у протоколі, однак він відмовився, тому вони стали погрожувати йому, що вилучать у нього автомобіль. Тоді він попрохав свого знайомого, який приїхав в м. Новомиргород, сів за кермо його автомобіля і вони разом поїхали до м. Мала Виска. Там він звернувся до районної лікарні, де в нього зробили забір біологічного матеріалу (сечі) на вміст етилового алкоголю. Згідно акту № 3921 від 04.11.2016 року, за результатами дослідження його сечі етиловий спирт не виявлено.

Вказує і на те, що виклику в судове засідання він не отримував, а тому 17.01.2017 року він звернувся до канцелярії суду, де дізнався що його справу вже розглянуто і лише в цей день йому вручили копію постанови суду від 14.12.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що відсутність повідомлення його належним чином про розгляд справи, є поважною причиною пропуску ним строку на апеляційне оскарження даної постанови суду, а тому ним заявлено клопотання, про поновлення строку на оскарження постанови районного суду від 14 грудня 2016 року, оскільки про розгляд справи він дізнався лише 17.01.2017 року і одразу звернувся до суду із заявою про видачу йому вказаної постанови, тому він з поважних причин пропустив строк на її оскарження.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Беспалової Н.О., які просили поновити строк на оскарження вказаної постанови суду, задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, пояснення працівника поліції ОСОБА_5, який категорично заперечив доводи апеляції скаржника та повністю підтримав обставини справи викладені в адміністративному протоколі, пояснення свідка ОСОБА_6, вивчивши доводи апеляції вважаю, що заява скаржника про поновлення пропущеного строку та сама апеляційна скарга підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_3 не був присутнім при розгляді даної адміністративної справи районним судом (а.с.7), а про винесену стосовно нього постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року він дізнався лише 17 січня 2017 року, що підтверджується відповідною розпискою скаржника на обкладинці даної справи про отримання ним у цей день, тобто 17.01.2017 року, копії постанови суду від 14.12.2016 року, тому строк на апеляційне оскарження даної постанови суду ним пропущений скаржником з поважних причин і вважаю за необхідне його поновити.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню в цій частині, виходячи з такого.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч.5 вказаної статті огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п. п 6, 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 вказаної Інструкції встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, його може бути проведено лікарем закладу охорони здоров'я.

При цьому, п. 8 Розділу 1 вказаної Інструкції встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан сп'яніння є обов'язковим у закладі охорони здоров'я, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Допитаний апеляційним судом в режимі відеоконференції працівник поліції ОСОБА_5 пояснив, що 07 жовтня 2016 року близько 18.00 год., він разом з інспектором поліції ОСОБА_7, здійснювали патрулювання в м. Новомиргород Кіровоградської області, де на вулиці Євгенія Присяжного зупинили автомобіль «VOLKSWAGEN», яким керував скаржник з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Водій відмовився поїхати до районної лікарні для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Пройти такий огляд на стан сп'яніння на місці водію не пропонували, оскільки у них взагалі відсутній спеціальний технічний засіб для проведення такого огляду.Після цього, він у присутності ОСОБА_3 склав адміністративний протокол, у якому ОСОБА_3 поставив свій підпис, а також отримав його копію, про що є відмітка в протоколі. При цьому були присутні двоє свідків. Також пояснив, що скаржник зателефонував своєму товаришу, який приїхав на місце події та відігнав автомобіль скаржника до місця проживання останнього.

Сідок ОСОБА_6, допитаний в апеляційному суді в режимі відео конференції, повністю підтвердив свої письмові пояснення та фактичні обставини справи, що зазначені в адміністративному протоколі, при цьому вказав на те, що у його бути свідком. У його присутності та у присутності другого свідка водію запропонували пройти огляд на стан сп'яніння у лікарні, однак останній відмовився, про що було складено протокол. Пройти огляд на стан сп'яніння на місці водію не пропонували, оскільки у поліцейських не було при собі відповідного приладу для проведення такого огляду.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи взагалі відсутні будь-які дані з приводу того, що ОСОБА_3 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, участь яких при такому огляді є обов'язковою. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено даних про відмову ОСОБА_3 від проходження такого огляду чи незгоди з його результатами.

Вказане вище повністю підтверджується і показаннями самого інспектора поліції ОСОБА_5, який пояснив апеляційному суду, що не пропонував ОСОБА_3 на місці зупинки його транспортного засобу пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки на даний час в Новомиргородському відділі поліції взагалі відсутні будь-якіспеціальні технічні засоби за допомогоюяких можливо пройти огляд на стан сп'яніння.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції належним чином виконано вимоги ч.2 і ч.3 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, при проведенні огляду ОСОБА_3 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, суду не надано, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний огляд водіяОСОБА_3 проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому на підставі вимог ч.5 ст. 266 КУпАП його слід визнати недійсним, а саме через порушення процедури проведення такого огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких підстав апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню а вказана постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Ремез П.М.