Справа № 417/171/14-п
Провадження № 3-в/417/9/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г. розглянувши клопотання т.в.о начальника Марківського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, в порядку ст. 304 КУпАП стосовно ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2017 року т.в.о начальника Марківського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 звернувся з клопотанням повязаного з давністю виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 05.06.2014 року стосовно ОСОБА_2 , посилаючись на те,що на протязі трьох років прийнятими заходами не вдалося виконати постанову про адміністративний арешт стосовно ОСОБА_2, оскільки згідно довідок Марківського РТМО від 10.10.2014 та КУ «Марківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.06.2015, відповідно до наказу МВС України від 20.01.2005 № 60 дск в умовах ІТТ утримуватися не може.

ОСОБА_2 згідно медичної довідки, виданої Марківським РТМО, перебуває на диспансерному обліку лікаря терапевта та лікаря хірурга з діагнозом «консолідований перелом кісток тазу, 2-х сторонній кокс артроз зліва ІІІ ступеня, справа ІІ ступеня, вкорочення лівої нижньої кінцівки до 4,5 см. Виражене порушення форми опори і ходьби. ІБС. Атеросклеротичний кардіосклероз, миготлива аритмія. Гіпертонічна хвороба ІІ, ст.. 2 ризик ІІІ, НК ІІ А. ХОЗЛ. Пневмофібріоз. Емфізема. ЛН ІІст.», є інвалідом ІІІ групи безстроково та неодноразово протягом 2014-2017 рокіи знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному та хірургічному відділеннях.

Вказані обставини свідчать про неможливість виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення , відносно ОСОБА_2 ч. 1 ст. 130 КУпАП, з обєктивних причин.

Просив вирішити питання щодо давності виконання, посилаючись на аналогію закону та припинити строк виконання постанови суду від 05.06.2014 року.

Суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 05.06.2014 року суддею Марківського районного суду Луганської області було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді 7 діб арешту .

Постанова була звернута до виконання - направлена до Марківського ВП ГУНП в Луганській області 06.06.2014 року, тобто в строк для виконання вказаної категорії постанов.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 38 ч.2, 39 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Сам по собі КУпАП не містить посилання на застосування строків давності судового рішення про адміністративну відповідальність, але, аналізуючи чинне законодавство, зокрема ст. 80 КК України, згідно якої передбачений дворічний строк для виконання покарання за нетяжкі злочини, суд приходить до висновку, що вказане питання відноситься до компетенції Марківського районного суду луганської області з огляду на положення статті 304 КУпАП.

Суддя вважає, що безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широкого застосування Європейським судом з прав людини (ЄСПЛ) при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як відомо, ЄСПЛ за певних умов поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Прикладом такого застосування може слугувати справа «Лучанінова проти України», в якій ЄСПЛ за скаргою заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, розцінив це правопорушення як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке було порушено, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Щодо вказаної безстроковості виконання постанов по справі про адміністративне правопорушення сказано і в рішенні Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, згідно якої КСУ тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Крім того, необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державами членам стосовно адміністративних санкцій. Зокрема, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосуванням санкції, він зобовязаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Отже постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята в межах компетенції Марківського районного суду Луганської області, правопорушник повідомлений про час та місце розгляду вказаної справи, своєчасно надіслана на виконання до органу Марківського ВП ГУНП в Луганській області. Через обєктивні причини постанова № 417/171/14-п від 05.06.2014 року, а саме через те, що правопорушник не може відбути покарання у вигляді адміністративного арешту у звязку з тим, що він згідно довідок Марківського РТМО від 10.10.2014 та КУ «Марківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.06.2015, відповідно до наказу МВС України від 20.01.2005 № 60 дск в умовах ІТТ утримуватися не може. Проте, на думку судді, вона не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить Європейським принципам, а тому строк для її виконання з обєктивних причин закінчився.

На підставі викладеного, ст. 80 КК України, керуючись ст.ст.38, 39, 299, 300, 303,304,326 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о начальника Марківського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 05.06.2014 року № 417/171/14-п вважати такою, у якої закінчилися строки виконання.

Припинити виконання постанови Марківського районного суду Луганської області № 417/171/14-п від 05.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді арешту строком на 7 діб.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Г.Логвіненко