Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9710/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду 30.08.2017 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_2 у м. Житомирі по проспекту Миру керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер 55532ОІ, у стані алкогольного спяніння. Своїми діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Посилається на те, що дані, внесені до адміністративного протоколу, не відповідають дійсності. Зазначає, що особисто автомобілем не керував, при цьому за кермом знаходилась інша особа його знайомий ОСОБА_4, який наполягав на тому, що він перебував за кермом, але його, як при складенні протоколу, так і під час розгляду справи в суді ніхто не хотів слухати, а його, ОСОБА_2 пояснення перекручувались і фактично навіть не були вислухані. До перегляду відеозапису з нагрудної камери його, скаржника, не допустили і фактично не було надано можливості надати пояснення і прокоментувати дане відео. Судом також не розяснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП. Як під час складення інспектором протоколів, так і під час розгляду справи у Богунському районному суду м.Житомира заявляв клопотання про допит свідків правопорушення, вказаних в протоколі, працівників поліції та ОСОБА_4 для перевірки даних, внесених до протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу у справі, а також для перевірки обставин події правопорушення. Ані інспектор, ані суддя не надали цьому значення. Також ОСОБА_2 вказує, що працівниками поліції навіть не пропонувалось пройти тест, а зразу ж було складено протокол, а свідків покликано лише для того, щоб зафіксувати нібито відмову від дачі пояснень. Висновок щодо результатів на виявлення алкогольного чи іншого спяніння, наявний в матеріалах справи, є назаконним оскільки в ньому не вказано яким способом, за допомогою яких технічних засобів це здійснено, при цьому акту огляду не предявляли. Фактично ніхто не оглядав, кров та сеча для токсилогічного дослідження не відбиралась і навіть не пропонувалось це зробити. Одиниця алкоголю в крові за тестом видихуваного повітря проміле, не вказана у токсилогічному дослідженні. У справі відсутні дані, що характеризують особу правопорушника, пом'якшуючі та обтяжуючі відповідальність дані тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з наведених в ній доводів, просили задовольнити, постанову суду скасувати та провадження в справі закрити. Крім того, захисник посилався на недопустимість таких доказів, як медичний висновок №791 від 30.08.2017 року Житомирського обласного наркологічного диспансерупро перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння, та акту медичного огляду, на підставі якого було зроблено вказаний висновок, оскілки встановлення факту перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння відбувалося за допомогою газоаналізатора «Alcоtest 6810», строк дії свідоцтва про державну реєстрацію якого сплинув ще у лютому 2015 року, у звязку з чим його використання є незаконним.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що разом з ОСОБА_2 їхали на його автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_4 ОСОБА_2 автомобілем не керував, оскільки перед цим вживав алкоголь, за кермом автомобіля не перебував та з ОСОБА_4 місцями в автомобілі не мінявся, про що казав поліцейським при їх зупинці.

Заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_2 та його захисника, пояснення свідків, переглянувши відеозапис з місця зупинки автомобіля ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та інші надані докази в межах доводів апеляційної скарги та доповнень до неї в судовому засіданні, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи у повному обсязі зазначених вимог закону дотримано не було та п у звязку з цим було зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими.

Так визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд посилався в підтвердження цього на протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, висновок ЖОНД щодо результатів його медичного огляду, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, розписку ОСОБА_8 про доставку автомобіля та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому на думку суду зафіксовано факт пересідання ОСОБА_2 з водійського сидіння автомобіля на пасажирське сидіння та перебування його у стані алкогольного спяніння .

Разом з тим з дослідженого апеляційним судом відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер 55532ОІ, та нагрудної камери патрульного поліцейського не вбачається, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля та, при зупинці автомобіля працівниками поліції, пересідав з водійського місця на пасажирське. Тобто на вказаних записах не зафіксовано керування ОСОБА_2 автомобілем у стані алкогольного спяніння, а також того, що він пересідав з водійського сидіння на пасажирське після зупинки автомобіля працівниками поліції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не заперечував того факту, що того дня вживав алкоголь, але належним йому автомобілем не керував, що підтвердив і свідок ОСОБА_4, який в дійсності керував згаданим автомобілем, а також свідок ОСОБА_5, який разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 їхав в даному автомобілі.

.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лише підтверджено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та дачі пояснень. Це вбачається і із дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Однак, дані письмові пояснення та відеозаписи з відео реєстратора патрульного автомобіля та відеозапис з нагрудної камери поліцейського в категоричній формі не підтверджують керування ОСОБА_2 транспортним засобом взагалі.

Тому, суд першої інстанції, посилаючись на відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №223207 від 30.08.2017 року у своїй сукупності з іншими встановленими апеляційним судом фактичними даними не доводить вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного вище доданий до протоколу про адміністративне правопорушення медичний висновок №791 від 30.08.2017 року Житомирського обласного наркологічного диспансеру, згідно якого ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння, за умови недоведеності керування ОСОБА_2 транспортним засобом в такому стані, який не заперечується самим ОСОБА_2, не може бути доказом вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП оскільки сам ОСОБА_2 не заперечував, що в той день вживав алкоголь, але за кермом автомобіля не перебував, що підтвердили свідки ОСОБА_9 та

За наведених обставин, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеною.

З огляду на вищенаведене, вбачаються підстави до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування постанови місцевого суду щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП. Із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП, п. 2 ч.8 ст. 294 КУпАП.

Разом з тим що стосується доводів захисника про недопустимість такого доказу по справі як медичний висновок про стан спяніння ОСОБА_2, у звязку з тим, що встановлення факту перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння відбувалося за допомогою газоаналізатора «Alcоtest 6810», строк дії свідоцтва про державну реєстрацію якого сплинув ще у лютому 2015 року, у звязку з чим його використання є незаконним, то вони є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

За даними свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №394/Е від 06.10.2016, чинного до 06.10.2017, виданого ДП «Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», газоаналізатор «Алкотест 6810», за допомогою якого проводився медичний огляд ОСОБА_2, відповідає вимогам техпаспорта та МПУ 066/05-2013 (а. с. 67).

Згідно листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 11.12.2014., використання медичного виробу - приладу електродіагностичного «Алкотест 6810», що був заведений в Україну, придбаний споживачем та введений в експлуатацію протягом дії Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010., що було дійсне до 10.02.2015., є можливим в подальшому за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки (а. с. 68).

Відповідно до листа МОЗ України від 7 вересня 2017 року, згідно п. 2-1 постанови КМ України від 2 жовтня 2013 року №735, надання на ринку медичних виробів, які пройшли державну реєстрацію, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України та були введені в обіг до 01.07.2015., дозволяється без проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності до закінчення строку їх придатності і не більше як 5 років з дати введення в обіг (а. с. 91).

Доводи захисника про незаконність використання газоаналізатору «Алкотест 6810», яким було проведено медичний огляд ОСОБА_2 не доведені у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

ПостановуБогунського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністюв його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: