АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1142/17 Справа № 186/1023/17Головуючий у 1 й інстанції Демиденко С М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, працюючого ГРОЗом на ПСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 20 серпня 2017 року о 16 годині 20 хвилин по вулиці Гагаріна біля будинку №11, в місті Першотравенську Дніпропетровської області, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння від медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що свідок ОСОБА_2 надавав в судовому засіданні пояснення та вказував що він керував транспортним засобом, та підвіз ОСОБА_1 до будинку після чого поїхав додому. На думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд безпідставно відкинув пояснення свідка ОСОБА_2

ОСОБА_1 також зазначає, що працівниками поліції не було вилучено транспортний засіб після складання адміністративного протоколу, на його думку протокол складено з істотними порушеннями.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку, посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1., окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом інспектора СРПП №1 Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення; поясненнями ОСОБА_4, та ОСОБА_5 в яких зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейського та свідків по справі, не вбачається.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, при безпосередньому допиті свідків, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із стягненням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6