Справа № 373/1207/16-п Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 33/780/272/17 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 138 16.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_1, справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.01.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, справу щодо нього закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, справу щодо нього закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові суду, 09.07.2016 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 на 36 км автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, перед поворотом ліворуч в напрямку с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, керуючи автомобілем марки „КАМАЗ-43101", державний номер НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки „Land Rover", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.9 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, оскільки вважає її неправомірною.

Заслухавши, ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_1, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі докази по справі та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 09.07.2016 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_2 на 36 км автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, перед поворотом ліворуч в напрямку с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, керуючи автомобілем марки „КАМАЗ-43101", державний номер НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки „Land Rover", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.9 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; схемою місця ДТП; поясненнями учасників ДТП та свідків.

З дотриманням вимог ст.ст. 252, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, прихожу до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_3 уповноваженою особою національної поліції, які полягають в тому, що невиконанням водієм ОСОБА_3 вимог п.10.9 ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане адміністративне правопорушення мало місце 09.07.2016 року, а справа про адміністративне правопорушення, після належного оформлення, була розглянута судом 13.01.2017 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку встановленого ч. 2 ст. 38 КпАП України для накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, встановивши, що строки для накладення адміністративного стягнення закінчились, суддя обґрунтовано закрив провадження у справі.

За таких обставин вважаю апеляційну скаргу необгрунтованою та безпідставною і такою, що до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.01.2017 року щодо нього, без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я