Справа № 534/334/17
Провадження № 3/534/186/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 рокум. Горішні Плавні Полтавської області

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О., розглянувши матеріали , які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кременчуці про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 166885 від 09.02.2017, 09 лютого 2017 о 11 год 50 хв , ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в суд не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, насамперед, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В якості головного доказу та підстави адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків, рапорт працівника поліції (а.с.1-7).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення , зазначає, що вину не визнає, оскільки нічого не вживав (а.с.1).

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, проведення огляду осіб на стан сп'яніння алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Свідок ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились. З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 09.02.2017 його зупинили працівники міліції та запропонували стати свідком того, як водій з ознаками наркотичного спяніння відмовився від проходження огляду на стан спяніння . Однак в зазначеному документі тексту зазначається година і хвилина , коли саме відбувалась ця подія , однак ні година , ні хвилина , особою що відібрала пояснення не зазначена (а.с.4).

Аналогічним чином відібрано пояснення і у свідка ОСОБА_3 в якому теж не зазначено коли саме та в який час ОСОБА_1 відмовлявся від огляду на стан спяніння (а.с.5).

В протоколі зазначено , що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння , однак самі ознаки в протоколі не зазначені відповідно до п.3,4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння або керування під впливом лікарських препаратів , що зазначають увагу та швидкість реакції № 1452/735. В звязку з чим суддя вважає, що у поліцейського не було законних підстав вимагати від ОСОБА_1 пройти відповідний медичний огляд . На думку судді, той факт, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом відповідно до ст. 266 КУпАП, також свідчить на користь зазначеного висновку.

Також суду не надано і відповідного відеозапису з фіксуванням правопорушення.

Інших фактичних даних, які б могли підтвердити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(даліКонвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що в даному випадку матеріалами справи не доведено поза межами розумного сумніву вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про необхідність у цій частині закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О.Куц