Справа № 344/655/17
Провадження № 33/779/108/2017
Категорія ст.130 ч.1, ст.122-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно визначено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Лазаріва О.Б. Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.122-2 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП підданий стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 153978 від 09.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 09 січня 2017 року о 03-04 год. в с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. DHE 432 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою світлових та звукових сигналів, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі.

Також судом першої інстанції було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 153977 від 09.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 09 січня 2017 року о 03-04 год. в с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. DHE 432 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода. На вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

На вказану постанову суду захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокатом ОСОБА_3 24 лютого 2017 року було подано апеляційну скаргу, в якій він просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду як незаконну та винести нову постанову, якою закрити справу у звязку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Вказує на те, що суд в порушення вимог ст.ст.268,280 КУпАП , допускаючи неповноту судового розгляду, неправильно встановив фактичні обставини і прийшов до безпідставного висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень.

Вважає, що суд не повідомив у встановленому законом порядку ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи, внаслідок чого розглянув справу без його участі, чим порушив право на доступ до правосуддя та право на справедливий суд.

Вважає, що працівники поліції в порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», не повідомивши про причину зупинки транспортного засобу і за відсутності законних підстав для таких дій, зупинили автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. DHE 432, під керуванням ОСОБА_2

Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги і не надав оцінку тому, що ОСОБА_2 двічі пройшов тестування за допомогою алкотеста «Драгер», яким було встановлено, що він не знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Однак, у звязку з тим, що працівники поліції продовжували наполягати на подальшому проходженні алкотесту, звинувачуючи ОСОБА_2 в тому, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння, він відповідно став наполягати на медичному огляді в найближчому медичному закладі у відповідності до вимог п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Крім того вбачаючи очевидну незаконність дій працівників поліції, ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу зробив дзвінок на лінію 102, у результаті чого на місце події прибув наряд Рожнятівського відділення поліції і усі обставини події було зафіксовано лейтенантом ОСОБА_4, який відібрав письмові пояснення.

Внаслідок нічного спілкування із поліцейськими, безпідставними звинуваченням і грубим нехтуванням його прав, стан здоров'я ОСОБА_2 раптово значно погіршився. ОСОБА_2 на місці зупинки був змушений звернутись за екстреною медичною допомогою. Каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_2 близько 5 години ранку був доставлений до Перегінської районної лікарні, де був госпіталізований із діагнозом артеріальна гіпертензія, гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба І ст. ступ 2 ризик 2 ВСД по змішаному типу.

По прибутті до лікарні о 05 год. 45 хв. на прохання ОСОБА_2 лікарем Перегінської районної лікарні ОСОБА_5 його було оглянуто на предмет встановлення факту алкогольного сп'яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством про що складено відповідний протокол №10 за формою №129/0 і було встановлено , що він не знаходиться в стані алкогольного спяніння, що підтверджується довідкою №1 від 09.01.2017 року.

Вважає, що ОСОБА_2 вимоги п.п.2.4., 2.5 ПДР а також ст.16 Закону України «Про дорожній рух» не порушував, натомість працівниками поліції було здійснено зупинку транспортного засобу ОСОБА_2 без будь-яких законних на те підстав, пред'явлено безпідставні звинувачення і складено неправдиві протоколи про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3, приймались певні заходи для перевірки вищевказаних доводів апеляції внаслідок чого було встановлено, що дійсно судом першої інстанції взагалі не приймались заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи в суді, чим було порушено його право на захист.

Так, в мотивувальній частині постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року суддею Лазарів О.Б. стверджується, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на виклик суду не зявився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Однак, це твердження не відповідає дійсності і матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час розгляду справи 26.01.2017 року.

В матеріалах справи міститься тільки чистий бланк розписки ОСОБА_2 (без підпису вказаної особи) про виклик до місцевого суду на 06.02.2017 року, на якому міститься штамп суду першої інстанції з відміткою про відправлення повістки про виклик 25.01.2017 року.

Крім того, в матеріалах справи є супровідний лист, з якого вбачається, що 13.02.2017 року суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б. направляє ОСОБА_2 для відома копію постанови від 06.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення.

Сукупність вищевказаних обставин дає підстави вважати, що справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була розглянута не 26.01.2017 року, а 06.02.2017 року без повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про судовий розгляд справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності і скасувати вказану постанову у звязку з істотним порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційним судом приймались заходи для всебічного, повного і обєктивного встановлення обставин справи та перевірки доводів апеляції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень.

Зокрема, судом досліджувалися протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 153978 та протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 153977 від 09.01.2017 року, які не містять достатніх даних для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Судом досліджувались пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вказані свідками у протоколам про адміністративні правопорушення та приймались заходи щодо їх допиту в судовому засіданні апеляційної інстанції. Однак, викликати вказаних свідків і допитати їх в судовому засіданні апеляційного суду до теперішнього часу не вдалося.

Апеляційним судом були досліджені письмові пояснення ОСОБА_2, протокол №10 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 09 січня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 09.01.2017 року в 5годин 45 хв. був оглянутий лікарем Перегінської районної лікарні ОСОБА_5, внаслідок чого за допомогою алкотеста «Драгер» було встановлено, що він не знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до виписки з історії хвороби №61 ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділі Перегінської НРЛ з діагнозом гіпертонічна хвороба 1 ст., ступ.2, ризик 2, гіпертонічний криз, ВСД по змішаному типу.

Крім того, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у звязку з чим працівники патрульної поліції оснащені нагрудними камерами (відеореєстраторами) , записи з яких дають можливість повно, всебічно і обєктивно зясувати обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, яка будучи позбавлена субєктивно впливу, надає можливість детально дослідити послідовність подій, які мають істотне значення для правильного розгляду справи.

Апеляційним судом були витребувані з Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 серії БР №153977 від 09.01.2017 року та серії БР №153978 від 09.01.2017 року.

Вказані відеозаписи були переглянуті в судовому засіданні апеляційної інстанції, у звязку з чим судом з метою усунення встановлених протиріч та неповноти приймались заходи щодо допиту інспектора роти №4 БУПП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Зокрема, в своїх додаткових письмових поясненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_3, який захищає інтереси ОСОБА_2, стверджує, що на відеозаписах із камер №0234 час 02:54 та №0234 час 03:08 зафіксовано як ОСОБА_2 двічі проходив з ініціативи поліцейського алкотест на місці зупинки, а на відеозаписах з камер №0234 час 03:04; №0325 час 03:20; №0234 час 03:24 та №0234 час 04:09 зафіксовано, що ОСОБА_2 неодноразово заявляв поліцейським, що він не відмовляється пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння на його автомобілі під керуванням уповноваженої особи, однак поліцейським було відмовлено у даному законному клопотанні без будь-яких підстав, що зафіксовано на відеозаписі з камер №0235 час 03:39 .

Апеляційний суд, оцінюючи сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, вважає що неможливо прийняти процесуальне рішення, щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень і повно та всебічно з'ясувати обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На теперішній час, ОСОБА_2 та його захисником адвокатом ОСОБА_3, подано клопотання, в якому вони просять закрити провадження по справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення і не наполягають на подальшому розгляді справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 153977 від 09.01.2017р. та протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 153978 від 09.01.2017 року стверджується, що ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення 09.01.2017 року, що свідчить про те, що на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_3, який захищає інтереси ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1, ст.122-2 КУпАП скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Суддя О.П. Васильєв