пр. № 3/759/115/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.12.2016 об 17 годині 30 хвилин керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 на просп. Палладіна, 25 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, свою вину не визнав та пояснив, що 03.12.2016 приблизно о 17 год. 30 хв. вигулював з дружиною собаку. Побачив, що біля його будинку зявилось місце для паркування, вирішив перепаркувати свій автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, який був припаркований біля іншого будинку. Проїхав лише кілька метрів, у дворах будинків.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази, що узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи від проходження огляду на стан сп'яніння.

Так, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується даними відеозапису із відео реєстратора.

Крім того, згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 139705 від 03.12.2017 у ОСОБА_1, після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Так, інспектор поліції ОСОБА_4 при розгляді справи пояснив, що 03.12.2016 патрулюючи територію району він побачив на просп. Палладіна в м. Києві автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, що рухався з несправними задніми габаритами в темну пору доби. Вони проїхали за даним автомобілем та при перевірці документів у водія виявили ознаки алкогольного сп'яніння. Водій в салоні автомобіля був один та сидів на місці водія. Від проходження огляду на стан сп'яніння як на приладі «Драгер», так і в лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони були присутніми 03.12.2016 о 17 годині 30 хвилин на просп. Палладіна, 25 в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 139705 від 03.12.2016, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1, розпискою про залишення автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 на зберігання ОСОБА_5, що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП, даними відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_6 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик