Справа №463/5539/16-п
Провадження №3/463/28/17
Личаківський районний суд м. Львова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Львів

суддя Личаківського районного суду м.Львова Леньо С. І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Патрульної служби у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3., с. Муроване, вул. Житня, 13

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_1 З-В.Б., 13.11.2016р. о 04.55 год., керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1 в м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 222 з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 З-В.Б., під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому заперечив. Пояснив, що вживав алкогольні напої у невеликій кількості, близько 250 грам горілки, приблизно за 8 годин до того, як сісти за кермо. Перед тим, як сісти за кермо поїв та поспав, у звязку з чим не міг перебувати в стані алкогольного спяніння та відповідно, не обовязаний був проходити медичний огляд.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_2 З-В.Б. слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення виходячи з таких підстав.

При розгляді справи встановлено, що 13.11.2016р. о 04.55 год., керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. НОМЕР_1 в м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 222 ОСОБА_2 З-В.Б. був зупинений працівниками поліції за підозрою у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Оцінюючи подані суду докази, у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_2 З-В.Б., під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки жодних обєктивних доказів, в тому числі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суду не представлено. Тому, вважаю, що факт керування автомобілем ОСОБА_1 З-В.Б. в стані алкогольного спяніння не знайшов підтвердження в судовому засіданні.

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Вважаю, що у судовому засіданні встановлено і підтверджено лише факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується письмовими поясненнями свідків, поясненням особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких останній зокрема визнав, що відмовився від проходження медичного огляду та протоколом про адміністративне правопорушення від 13.11.2016р.

ОСОБА_2 З-В.Б. про те, що у нього не існувало обовязку для проходження медичного огляду слід відкинути як безпідставні.

Згідно п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

В своїх пояснення ОСОБА_2 З-В.Б. ствердив, що вживав алкогольні напої перед тим як сісти за кермо, у звязку з чим, на вимогу поліцейського, який запідозрив цей стан у водія, зобовязаний був пройти медичний огляд. Відмова від проходження такого медичного огляду створює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, вважаю, що в діях ОСОБА_2 З-В.Б. наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено 13.11.2016р., тому особа могла бути піддана адміністративному стягненню до 13.02.2017р.

Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався з причин, визнаних поважними, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 247 п. 7, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та провадження по справі закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Леньо С.І.