П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши адміністративну справу відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працює, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, про скоєння правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана справа для розгляду її по суті.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 4 грудня 2016 року о 17-40 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по вул. Вороніна, біля будинку № 29, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, складений за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як слідує із Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1не викладена суть адміністративного правопорушення, що ставиться йому за провину, оскільки на порушення Інструкції у ньому не зазначено, за наявності яких ознак у ОСОБА_1, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводив огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

За положеннями Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають і сертифікат відповідності, і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Натомість, вказані докази не містяться і у матеріалах справи, на них немає навіть посилань, при цьому у своїх письмових запереченнях ОСОБА_1вказує на те, що за його вимогою йому ніхто і не надавав відповідні документи на робочий засіб вимірювальної техніки.

Крім того, складений за результатами огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1, проведеного поліцейським, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить ані часу, ані дати, як не містить такого підпису і долучене до протоколу роздрукування на папері показників проведеного його огляду.

Більш того, згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров'я).

Як вже зазначалося судом, акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та долучене до протоколу роздрукування на папері показників проведеного огляду взагалі не містять підпису ОСОБА_1, через що суд констатує його незгоду із результатами огляду.

З викладеного слідує, що згідно Інструкції відповідний огляд ОСОБА_1 мав проводитися у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення, але такий проведено не було, хоча відповідно до суті адміністративного правопорушення, яке ставиться за провину ОСОБА_1, він не відмовлявся від проходження такого огляду.

Перелічене свідчить про суттєву суперечливість фактичним обставин справи суті адміністративного правопорушення, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто «увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення».

Оскільки за описаних вищеобставин суддя позбавлений можливості встановити всі обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення через неможливість перевірити наведені ОСОБА_1 доводи поданими по справі доказами, а також ураховуючи ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення є самостійним джерелом доказів в силу ст. 251 КУпАП, суддя вважає за необхідне повернути протокол про адміністративне правопорушення посадовій особі, яка його склала, для приведення у відповідність з встановленими законодавством вимогами і усунення інших недоліків, перелічених у цій постанові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 252, 254, 256, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України повернути до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко