Справа № 343/2323/16-п
Провадження № 33/779/81/2017
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця Чехії, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців та стягнуто судовий збір,

в с т а н о в и в :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при наступних обставинах.

03 грудня 2016 року в 13 год. 10 хв. в с. Новичка Долинського району ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_3, під час руху заднім ходом, не переконавшись, що маневр буде безпечним, допустив зіткнення з транспортним засобом «Мазда» номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На вказане рішення судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати вказану постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що постанова судді є незаконною. Всупереч вимогам Конституції України, приписам ст. 7, 245, 278 КУпАП, а також роз'ясненням Пленуму Верховного суду України, суддя не вжив заходів для повного та всебічного розгляду справи, формально підійшов до її вирішення. Вказує, що зіткнення відбулося на стоянці за межами проїжджої частини дороги, хоча в схемі цього не відображено. Що автомобіль під його керуванням заднім ходом не рухався, хоча він включив задню передачу. Зазначає, що водій ОСОБА_4, повернувши на перехрестку з центральної дороги ліворуч, одразу після цього здійснив заїзд на стоянку - виконуючи поворот праворуч, однак на швидкості, не врахувавши габарити свого автомобіля, зачіпив об бампер його автомобіля. Вказує, що не приймаючи до уваги покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, мотивуючи тим, що вони не зазначені у протоколі, суддя, вирішуючи питання про винуватість, мотивує рішення на основі показів свідків з іншої сторони (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10), жодний із яких також не зазначений у протоколі. Більше того, свідок ОСОБА_10 та ОСОБА_8 прибули на місце ДТП після нього та відповідно не могли бачити чи рухався автомобіль Опель у момент зіткнення. Зазначає, що судом відмовлено у задоволенні його клопотання про додатковий допит в присутності потерпілого та всіх свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Стверджує, що в порушення Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, наказ МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, в схемі не відображено ширина проїжджої частини (обочина чи проїжджа частина дороги), розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття, на зафіксовано на схемі слідів руху автомобілів. В порушення ст. ст. 256, 272 КУпАП також в протоколі не зазначені свідки. В судове засідання викликався інспектор поліції Васютин М.В., однак не з'явився двічі, про причини неявки не повідомив, суддя відмовив у виклику його в третє. Стверджує, що суд безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про призначення експертизи. Наголошує, що відбулося ковзаюче зіткнення. Зазначає, що при цьому «аналіз характеру та локалізацію пошкоджень» суддя провів самостійно, навіть не маючи спеціальних знань. Вважає, що відмовивши в призначенні експертизи, суд допустив порушення, проведена експертиза по пошкодженнях на двох автомобілях надала б відповідь, який із транспортних засобів на момент зіткнення був нерухомим. Вказує, що суд допустив грубе порушення Конституції України не забезпечивши повної фіксації технічними засобами судового розгляду. Так, в судовому засіданні допитувались учасники процесу, допитувались свідки, які детально на уточнюючі питання повідомляли про обставини справи, які не були зазначені в протоколі судового засідання, однак, які мають важливе значення для експерта. Тим самим, допустив порушення права на справедливий суд. Наголошує, що жодних обтяжуючих обставин суд не встановив, в стані алкогольного сп'яніння він не перебував, пропонував допомогти з ремонтом автомобіля, оскільки пошкодження автомобілів незначні, і він займається цим, це перша дорожньо-транспортна пригода за весь період водійського стажу з 1999 року. Зазначає, що часто здійснює поїздки за межі України та в Луганську область. У оскаржуваній постанові відсутні посилання на обставини, з яких виходив суд при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, попри те, що у санкції статті наявна альтернатива у виді штрафу.

В судове засідання апеляційного суду з'явились:

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

- захисник ОСОБА_3, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

- потерпілий ОСОБА_4, якому роз'яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Учасники справи про адміністративне правопорушення жодних клопотань не заявляли.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову судді місцевого суду - змінити, з наступних підстав.

ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній. Свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав, наголошував на тому, що під час зіткнення транспортних засобів його автомобіль не рухався, після зіткнення трохи покотився назад, тобто в сторону від магазину, оскільки там невеличкий нахил і більше автомобіль не рухався.

Захисник ОСОБА_3 також підтримав доводи апеляційної скарги, вважає рішення судді суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 Наполягав на тому, що під час паркування автомобіль «Опель» почав рухатись заднім ходом, у зв'язку з чим відбулося зіткнення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 10.9. Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема матеріалами адміністративної справи, показаннями потерпілого та свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2016 року серії АП2 № 169206 ОСОБА_2 03 грудня 2016 року в 13 год. 10 хв. в с. Новичка Долинського району, керуючи автомобілем «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_3, рухаючись заднім ходом, не переконавшись, що маневр буде безпечним, здійснив наїзд на автомобіль «Мазда» номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Порушив п. 10.9. Правила дорожнього руху (а.с. 1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - старшим інспектором Долинського ВП Васютином М.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1).

Відсутність в протоколі даних про свідків в межах оскаржуваної постанови не є суттєвими порушеннями ст. 256 КУпАП та такими, за наявності яких можна визнати протокол не дійсним та не є такими, що унеможливлюють прийняття рішення в межах вказаного протоколу.

До наведеного протоколу додано схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 03 грудня 2016 року, складена старшим інспектором Долинського ВП Васютином М.В. за участі двох понятих (а.с. 2). Із схемою ознайомлений ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що свідчать їхні особисті підписи. З неї вбачається розташування автомобілів (а.с. 2), а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися унаслідок ДТП ( а.с. 2 зворот).

В письмових поясненнях від 03 грудня 2016 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4), ОСОБА_2 зазначає, що він стояв на паркінгу магазину «Сівка» на власному автомобілі марки «Опель Вектра» номерний знак НОМЕР_3, включивши задній хід, щоб виїхати з паркінгу, почув удар, подивившись у вікно побачив автомобіль марки «Мазда» сірого кольору, яка стояла поруч з ним. Протягнувши своїм крилом об його задній бампер припаркувалася, тобто заїхала на паркінг.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 03 грудня 2016 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 3), вбачається, що він приїхав до магазину «Сівка» на Новичківському повороті. Повернув на право на паркінг, щоб зупинитися біля магазину «Сівка». Виконуючи правий поворот з головної дороги у нього в'їхав автомобіль «Опель Вектра» задньою частиною.

Докази, які є в матеріалах справи, отримані у встановленому законом порядку, будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Зі змісту протоколу судового засідання (а.с. 33-37), який вівся судом першої інстанції, вбачаються наступні пояснення:

ОСОБА_2 пояснив, що 03 грудня 2016 року на своєму автомобілі «Опель Вектра» припаркувався біля магазину «Сівка». Згодом забив задню передачу, щоб виїхати з паркінгу, однак відчув удар в задній бампер. Поглянувши у вікно, побачив автомобіль марки «Мазда» сірого кольору, який, протягнувши своїм крилом задній бампер його транспортного засобу, припаркувався поруч з ним. На запитання відповів, що коли він включив задню передачу автомобіль не котився назад, однак міг покотитися, коли завів двигун.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 03.12.2016 року, керуючи автомобілем «Мазда» близько 13.00 год., повернувши з головної дороги на другорядну в напрямку с. Новичка, включив правий поворот, щоб заїхати на стоянку поруч з магазином «Сівка». Рухався зі швидкістю 20 км/год. На стоянці був припаркований автомобіль «Опель Вектра», який, розпочавши рух заднім ходом для виїзду зі стоянки, вдарив в заднє праве крило його транспортний засіб. Після зіткнення він зупинився не одразу. Очевидцем ДТП була також його дружина, яка разом з ним перебувала в автомобілі, і саме вона під час руху заднім ходом автомобіля «Опель Вектра» вигукнула, що останній розпочав рух. Окрім цього, зазначив, що, повертаючи праворуч на стоянку біля магазину «Сівка», в автомобілі «Опель Вектра» габарити заднього ходу включені не були. Після ДТП ОСОБА_2 вийшовши з автомобіля, поводив себе агресивно, кажучи, що сам відремонтує його транспортний засіб, після приїзду інспектора поліції спочатку вину визнавав, однак згодом почав це заперечувати.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що йшов неподалік магазину «Сівка» та бачив, що біля нього були припарковані два транспортні засоби. Автомобіль «Мазда» без включеного правого світлового покажчика повороту заїхав повз автомобіля «Опель Вектра», який знаходився в нерухомому стані.

Свідок ОСОБА_6 на запитання відповів, що вони з ОСОБА_5 стояли на перехресті, щоб перейти дорогу, побачили, що з Долини їхав автомобіль «Мазда», який повернув в сторону с. Новичка і відразу без включеного правого повороту повернув біля магазину «Сівка». Автомобіль «Опель» стояв на місці.

Свідок ОСОБА_7 на запитання відповіла, що була присутня під час ДТП. Коли чоловік повернувся з магазину спочатку завів машину і тоді вирішували, куди їхати, але не рушали.

Свідок ОСОБА_13, пояснила що, разом з чоловіком їхала з Долини додому, коли повертали біля магазину «Сівка» в них в'їхала машина у праву задню частину їхнього автомобіля.

На запитання свідок ОСОБА_8 відповів, що він перебував біля магазину «Сівка», та бачив як автомобіль «Опель Вектра» різко дав в зад та вдарив транспортний засіб, який заїжджав на стоянку. Після пригоди він з потерпілим викликали поліцію. Відстань між автомобілями була близько 2-3 метрів. Після зіткнення автомобілі відкотились один від одного.

Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що 03 грудня 2016 року перебував разом з ОСОБА_4 в автомобілі «Мазда» на передньому сидінні поруч з водієм. Повільно заїжджаючи на стоянку біля магазину «Сівка», включивши правий поворот, відчув удар у правий бік. У їхній транспортний засіб в`їхав «Опель Вектра». Вийшовши після зіткнення з машини, водій «Опеля» казав, що відремонтує пошкодження, однак завдаток давати відмовився. Попереду «Опеля Вектра» на парковці інших транспортних засобів не було. Водій ОСОБА_2 дав різко взад, відстань між автомобілями була близько 2 метрів.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 03 грудня 2016 року близько 13 год. він сидів в автомобілі «Део», очікуючи на ОСОБА_4 Коли останній з увімкнутим правим світловим покажчиком почав повільно заїжджати на парковку біля магазину «Сівка», водій автомобіля «Опель Вектра» різко дав взад, чим спричинив пошкодження заднього правого крила та дверки автомобіля «Мазда». Спочатку ОСОБА_2 свою вину визнавав, потім десь біля 30 хв. після ДТП він кудись поїхав зі знайомим, а коли повернувся, після приїзду інспектора, він став заперечувати, що порушив Правила дорожнього руху, які стали причиною ДТП. Фотознімки механічних пошкоджень автомобілів робив він.

Сторони справи про адміністративне правопорушення під час апеляційного провадження не заперечували зміст протоколу судового засідання як в частині правильності висвітлених пояснень осіб, так і в частині ходу судового розгляду.

Суддя обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, давши належний аналіз та оцінивши у сукупності з матеріалами справи про адміністративне правопорушення показання потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Вважаю, пояснення потерпілого та вказаних свідків чіткими, послідовними, достовірними та допустимими доказами.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта щодо відсутності в його діях його вини. А тому суддя, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_2, обґрунтовано не взяв до уваги його пояснення та показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_2 про те, що доказом наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, були б висновки експертизи, в задоволенні клопотання про призначення якої суддею було відмовлено, є безпідставними.

Вважаю, що по справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Крім того, під час апеляційного перегляду були досліджені матеріали провадження та оглянуті, крім іншого, фотографії (а.с. 14-18). Сторони не заперечували, що ці фотографії були зроблені після дорожньо-транспортної пригоди.

Фотографія № 2 (а.с. 14) поза всяким розумним сумнівом спростовує твердження ОСОБА_2 про хід дорожньо-транспортної пригоди в частині того, що його автомобіль під час зіткнення знаходився в статичному стані, а після зіткнення покотився назад на невелику відстань та зупинився.

Вказане твердження спростовується наявністю сліду протектору правого заднього колеса автомобіля «Опель», який міститься позаду колеса, та беззаперечно свідчить про те, що пояснення ОСОБА_2 не відповідають фактичним обставинам справи та є такими, до яких необхідно відноситись критично, а пояснення ОСОБА_4 такими, що відповідають дійсності.

Щодо доводів апелянта про те, що не забезпечено повної фіксації судового розгляду технічними засобами, необхідно зазначити, що аналіз норм чинного законодавства, як і судова практика, свідчать про те, що при здійсненні судового розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснення технічної фіксації судового розгляду не передбачено. В той час, ОСОБА_2 жодним чином не було обмежено у праві звернутися з відповідним клопотанням під час розгляду справи. Крім того, в даному випадку вівся протокол судового засідання з метою повного забезпечення гарантій прав учасників справи на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не був обмежений у своїх процесуальних правах.

Відправлення правосуддя без фіксації судового розгляду технічними засобами за відсутністю як обов'язку суду, відповідно до норм діючого КУпАП, так і відсутністю клопотань сторін, не є підставою для безумного скасування судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що ОСОБА_2 об'єктивно спроможний був уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 при виконанні ним Правил дорожнього руху, а саме під час руху транспортного засобу заднім ходом не створюючи для нього небезпеки чи перешкод.

Питання щодо винуватості ОСОБА_4 не є предметом розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с. 1). Тому доводи про те, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 не є слушними.

Питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення повинно розглядатися у встановленому законом порядку за умови складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою.

В той же час, встановлення факту наявності чи відсутності порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху не впливає на правильність висновків суду про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом першої та судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 124 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, твердження як апелянта, так і його захисника, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Між тим обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців є надто суворим та не відповідає обставинам справи та вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами, застосовується на строк до 3-х років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обираючи йому вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права транспортними засобами строком на 6 місяців, не визнав вчиненні ним порушення Правил дорожнього руху України грубими.

Також, суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимоги, що передбачені ст. 33 КУпАП, зокрема те, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, здійснює поїздки за межі України та в Луганську область, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю можливим змінити накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Саме такий вид адміністративного стягнення вважаю законним, справедливим, та таким, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок ) гривень.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.В. Повзло