справа № 415/957/17-п
провадження № 3/415/344/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2017 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, не інваліда, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2017 року, складеного т.в.о командира роти № 2 УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, вбачається, 12 лютого 2017 року о 18 годині 15 хвилин, у м. Лисичанську по вул. В. Сосюри, водій ОСОБА_1, керував власним транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що 12 лютого 2017 року він сумісно зі своїм знайомим ОСОБА_2 відпочивали у кафе «Шашличний двір», яке розташовано у м. Лисичанську по вул. В. Сосюри, перед тим, як відпочивати в кафе він подзвонив своєму знайомому ОСОБА_3, щоб той підїхав до кафе, сів за кермо його машини і відвіз їх з ОСОБА_2 додому, з причини того, що він буде вживати спиртні напої і за кермо йому сідати не можна. Посиділи вони в закладі і коли закінчилися гроші вийшли та сіли в припаркований автомобіль чекати на ОСОБА_3, так як на улиці був мороз він завів машину для того щоб погрітися, їхати на автомобілі він нікуди не збирався, так як вживав спиртне, після того, як автомобіль почав глохнути, він подумав, що бензин закінчується і вийшовши з машини побачивши патрульний автомобіль почав зупиняти його, щоб у поліцейських попросити бензину. Співробітники поліції, зупинившись побачили його в стані алкогольного спяніння і запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, після чого склали протокол про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що знаходився у стані алкогольного спяніння, але стверджував, що у машині тільки сидів, чекав на ОСОБА_3 і рухатися не збирався. На питання суду, чому він підписав протокол про адміністративне правопорушення і був згоден з його складанням, відповів що на це питання вагається відповісти.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка зі сторони захисту, відповідно до ст. 272 КУпАП, ОСОБА_3, священик Греко-Католицької церкви, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1А є його знайомим, в них склалися професійні стосунки. 12 лютого 2017 року приблизно після 17 години йому на телефон подзвонив ОСОБА_1А і попросив забрати його з кафе, тобто сісти за кермо машини ОСОБА_1А і відвезти його додому, з причини того, що він зі своїм знайомим ОСОБА_2 знаходяться в кафе «Шашличний двір» і вживають спиртне, він відповів згодою. Приблизно після 18 години він підїхав до зазначеного ОСОБА_1 кафе і побачив припарковану біля бордюру по ходу руху машину ОСОБА_1А - ВАЗ 2107 вишневого кольору. Машина стояла закрита двигун був заглушений, біля машини стояли співробітники поліції і ОСОБА_1 з ОСОБА_2. Він запитав у поліції, що відбувається, один з інспекторів відповів, що ОСОБА_1А зупинив їх машину щоб попросити бензину, вони побачили що він знаходиться в стані алкогольного спяніння і запропонували йому пройти огляд за допомогою Драгера, ОСОБА_1А дихнув в алкотестер і він показав 2,71%. Пояснення у нього як свідка поліції не відбирала, тільки попросили підписати протокол і акт проходження на стан спяніння.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка зі сторони захисту, відповідно до ст. 272 КУпАП, ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 вона знає, як знайомого її чоловіка ОСОБА_2. 12 лютого 2017 року її чоловік ОСОБА_2 зустрів ОСОБА_1 в магазині «Сільпо», її чоловік в той момент був напідпитку, а ОСОБА_1 тверезий. Після чого, зі слів чоловіка вона знає, що вони з ОСОБА_1 на автомобілі останнього заїхали в кафе «Шашличний двір», посиділи, після чого вийшли сіли в машину грітися і чекали на ОСОБА_3, який повинен був приїхати в кафе, забрати машину і розвести її чоловіка і ОСОБА_1 додому. Зі слів чоловіка знає, що вони просто сиділи в машині і ні куди не рухались. А вона в 19 годині після здійснення покупок, їхала на маршрутці додому і проїжджаючи повз кафе «Шашличний двір» побачила у вікно машину ОСОБА_1, яка стояла, навкруги було багато поліції, стояв ОСОБА_3, вона зрозуміла, що її чоловік теж там, після чого злякавшись вона почала дзвонити до поліції, швидкої і знайомому ОСОБА_5.

ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що він знає ОСОБА_1 як прихожанина Греко-Католицької церкви, 12.02.2017 року він його бачив в другій половині дня тверезим. Пізніше ввечері йому подзвонила ОСОБА_4 і сказала, що з її чоловіком ОСОБА_2 щось трапилося і попросила про допомогу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка зі сторони захисту, відповідно до ст. 272 КУпАП, ОСОБА_2, пояснив, що 12.02.2017 року у вечірній час він в магазині «Сільпо» зустрів свого знайомого ОСОБА_1, який був за кермом свого автомобілю ВАЗ 2107 вишневого кольору, він запропонував останньому поїхати в кафе, ОСОБА_1 дав згоду і вони зупинилися біля кафе «Шашличний двір» на обочині по ходу руху автомобілів. Посиділи в кафе, коли були там, ОСОБА_1 в його присутності подзвонив своєму знайомому ОСОБА_3 і попросив щоб той трохи пізніше приїхав до кафе і сів за кермо автомобілю ОСОБА_1 і розвіз їх додому, з причини того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої і сідати за кермо своєї машини не збирався, ОСОБА_3 відповів згодою. Коли вони посиділи та в них закінчилися гроші, вони вийшли з кафе і сіли в машину, чекати на ОСОБА_3, так як було дуже холодно, ОСОБА_1 завів двигун і увімкнув пічку. На питання суду відповів, що вони стояли на місці і їхати нікуди не збиралися, так як чекали на ОСОБА_3.

Так, допитаний в судовому засіданні т.в.о командира роти № 2 УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6, пояснив, що 12.02.2017 року він був на патрулюванні, виконував обовязки командира роти, у вечірній час вони у складі екіпажу сумісно з інспектором Цівковським їхали по місту Лисичанську, йому подзвонив екіпаж інспекторів Мочарського і ОСОБА_7, повідомили, що попереду них рухався транспортний засіб ВАЗ 2107 червоного кольору, що водій зупинив авто і попросив у них бензин, у звязку з тим, що вони замітили у останнього ознаки алкогольного спяніння, звернулися до його екіпажу про допомогу провести огляд водія на стан спяніння. Його екіпаж приїхав на місце, де побачили що навпроти кафе «Шашличний двір» стоїть машина ВАЗ 2107, водій автомобілю ОСОБА_1 ходить біля автомобілю, на місці також були інспектори Мочарський і ОСОБА_7. На місці був ще один чоловік, це пасажир ВАЗ 2107, який перебував у нетверезому стані, вів себе неадекватно і теж ходив біля машини. ОСОБА_1 сказав, що саме він водій, при цьому сів на водійське сидіння і намагався завести авто. На питання суду, чому немає письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і відсутні пояснення свідків інспектор відповів, що письмових пояснень дійсно не відбирав, оскільки від ОСОБА_1 таких заяв не надходило, але вони запропонували останньому надати пояснення в протоколі, де він зазначив своє прізвище. ОСОБА_1 наполягав на тому, що він не їхав за кермом. А зі слів інспекторів Мочарського і ОСОБА_7 ОСОБА_1 керував автомобілем. ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою Драгера, він погодився, при цьому присутні були свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_3. Раніше цей свідок ОСОБА_3 приїхав до кафе і став у них питати що трапилося і виясняти обставини. Дійсно в судовому засіданні інспектор підтвердив, що і у свідків не були відібрані письмові пояснення. Склали протокол відносно ОСОБА_9, копію якого вручили останньому. На питання суду відповів, про те що ОСОБА_9 керував транспортним засобом йому повідомили інспектори Мочарський і ОСОБА_7, особисто він не бачив цього.

Допитаний інспектор роти № 2 УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснив, що 12.02.2017 року у вечірній час, вони с ОСОБА_7 патрулювали по вул. Сосюри в бік вул. Первомайська м. Лисичанська, побачили автомобіль, який рухався попереду них, горіли габаритні вогні, потім загорівся покажчик стоп сигналу, це було біля кафе «Шашличний двір».

З автомобілю вийшов чоловік, пізніше вияснилося, що це ОСОБА_9 і вийшовши на проїжджу частину почав їх зупиняти, вони зупинилися, а ОСОБА_9 почав просити в них бензин, в процесі розмови вони почули запах алкоголю з порожнини роту останнього і викликали ще один екіпаж для надання допомоги проведення огляду на стан спяніння.

В судовому засідання був допитаний інспектор роти № 2 УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7, який пояснив, що 12.02.2017 року у вечірній час, вони с ОСОБА_10 патрулювали по вул. Сосюри в бік вул. Первомайська м. Лисичанська, попереду них рухався транспортний засіб, вони його помітили, це було біля кафе «Шашличний двір». З автомобілю вийшов ОСОБА_1 і почав їх зупиняти, вони зупинилися, а ОСОБА_1 почав просити в них бензин, в процесі розмови вони почули запах алкоголю з порожнини роту останнього і викликали ще один екіпаж для надання допомоги проведення огляду на стан спяніння.

ОСОБА_11, яка працює офіціантом в кафе «Шашличний двір» була допитана в якості свідка, відповідно до ст. 272 КУпАП, в судовому засіданні пояснила, що 12.02.2017 року вона була на зміні, це в неї був перший робочий день. Вона запамятала 2 відвідувачів, які сиділи в кафе, пили горілку, один з них був ОСОБА_1, а другий чоловік віком десь 50 років. Вони випили і почали чіплятися до інших відвідувачів, вона попросила покинути приміщення, так було двічі, після чого вони пішли, це було приблизно о 18-19 годині. В кафе була уввімкнена камера зовнішнього спостереження і вона в монітор бачила, як вони обидва ходили біля дороги, пройшло хвилин 20 і приїхала поліція, вона бачила що останні знаходилися на дорозі і до них підійшли співробітники поліції. На питання суду відповіла, що вона бачила в монітор, що біля кафе стояла машина, чия вона не знає, але в період цих подій машина не відїжджала і стояла на місці.

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка від 12.02.2017 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що 12 лютого 2017 року о 18 годині 15 хвилин у м. Лисичанську по вул. В. Сосюри біля кафе «Шашличний двір» стоїть припаркований автомобіль НОМЕР_1, всередині нього знаходяться два чоловіка ОСОБА_1, ОСОБА_2 та біля даного автомобілю перебувають співробітники Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне, машина стоїть не рухаючись. На відеозапису видно, що водію даного автомобілю ОСОБА_1 співробітниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, із застосуванням спеціального приладу «АLKOTEST», в присутності свідка ОСОБА_3, відносно нього було проведено огляд на стан спяніння із застосуванням вищевказаного приладу, за результатами якого, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого співробітники Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

Суд, вислухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, поліцейських Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що органом поліції не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджувати наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. виходячи з наступного.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Таким чином:

об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

об`єктивною стороною є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння.

Під управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

суб'єктом цього правопорушення є водії транспортних засобів.

суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, обєктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і в судовому засіданні ОСОБА_1 в своїх поясненнях, які повністю узгоджуються з показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 і наявним в матеріалах справи відеозаписом, категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а інших належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1, зокрема пояснень свідків, фото- відео доказів, тощо суду надано не було.

При цьому суд зазначає, що наявність лише одного протоколу складеного співробітниками поліції для встановлення судом в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не достатньо.

Оскільки державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь суд не приймає до уваги покази допитаних в якості свідків працівників поліції ОСОБА_6, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, так як інших допустимих та належних доказів, які б узгоджувалися з показами даних свідків, не заінтересованих в результатах розгляду даної справи, в цій частині надано не було.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об'єктивних даних про те, що дії ОСОБА_1 носили протиправний характер.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 247 ч. 1, 130 ч.1, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова