АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/13110/16-п відносно ОСОБА_3, що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за його апеляцією,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, студента, проживаючого: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 17.11.2016 року о 23 год. 59 хв. в м.Черкаси по вул. Смілянській, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в повному обсязі водій ухилився згідно висновку КЗ « Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 1706, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну та закрити провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та пройшов огляд на стан сп'яніння в наркологічному диспансері, жодних ознак алкогольного сп»яніння у нього виявлено не було, проведення додаткових обстежень при відсутності будь-яких видимих ознак алкогольного сп'яніння чинним законодавством не передбачено.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси, заслухавши думку апелянта ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляції ОСОБА_3 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АГИ № 158232 від 18.11.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 17.11.2016 року о 23 год. 59 хв. в м.Черкаси по вул. Смілянській, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками сп'яніння, від проходження огляду на стан сп»яніння в установленому законом порядку ухилився,чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- висновком №1706 від 18.11.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_3 від медогляду на стан сп'яніння в повному обсязі ухилився (не здав кров або сечу). Даний висновок підписано черговим лікарем КЗ ЧОНД ОСОБА_5 (а.с.6);

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_3 про те, що в стані алкогольного сп'яніння він не перебував і що проведення додаткових обстежень при відсутності будь-яких видимих ознак алкогольного сп'яніння чинним законодавством не передбачено - є безпідставними. Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 відмовився від повного проходження огляду на стан сп'яніння, що не узгоджується з р.3 п.7 інструкції «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до якої проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. Тобто ОСОБА_3 відповідно до протоколу серії АГИ № 158232 від 18.11.2016 року мав ознаки сп'яніння (порушення мови, поведінка не відповідає дійсності) та враховуючи, що технічний засіб для визначення наявності вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі «Алконт 01с У-U» показав результат обстеження 0,0 проміле, тому виникала необхідність повного проходження огляду на стан сп'яніння з метою встановлення чи перебуває ОСОБА_3 в стані наркотичного сп'яніння чи під дією психотропних речовин .

Як пояснив апеляційному суду свідок ОСОБА_5, який працює лікарем-наркологом ЧОНД та проводив огляд ОСОБА_3, ознак алкогольного сп»яніння у останнього виявлено не було, але , щоб виключити вживання ним наркотичних засобів, слід було здати сечу або кров, на що ОСОБА_3 відмовився, про що він зазначив у висновку №1706 від 18.11.2016 року, де вказав, що ОСОБА_3 від медогляду на стан сп'яніння в повному обсязі ухилився (не здав кров або сечу).

Апелянт під час апеляційного розгляду справи підтвердив , що відмовився здавати кров або сечу в ЧОНД, оскільки це принижувало його гідність.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка