Номер провадження: 33/785/604/17
Номер справи місцевого суду: 522/611/17
Головуючий у першій інстанції Кодінцева С. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Болградського районного суду Одеської області від 23.03.2017 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою судді Болградського районного суду Одеської області від 23.03.2017 року, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Виноградівка, Болградського району Одеської області, інваліда 2 групи безстроково, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно постанови судді районного суду ОСОБА_3. визнаний винним за те, що він, 05.01.2017 року, о 0240 год., по вул. Катеринінська, №2, в м. Одесі, керував автомобілем «BMW Х5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження обстеження спеціальним технічним засобом, та медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями до нього, ОСОБА_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а.с.3-5) та від проходження медичного огляду в медичній установі відмовився в присутності свідків (а.с.4-5).

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення суддя районного суду обґрунтував пославшись на докази по справі: пояснення правопорушника, який визнав факт відмови від медичного огляду; протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3; письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про те, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння; розписку ОСОБА_6 про отримання автомобіля і зобов'язання перегнати автомобіль, в зв'язку з тим, що ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп'яніння, яка підтверджує факт відсторонення останнього від керування транспортним засобом згідно з ст. 266 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 не заперечував обставин вчиненні правопорушення, підтвердив суду, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що того ж дня, тобто 05.01.2017 року, він пройшов медичне обстеження в КУ «Болградська центральна районна лікарня», що є, на його думку фактом який підтверджує, що на час зупинки він був тверезим.

Разом з цим, доводи ОСОБА_3 про те, що на час зупинки він був тверезим, як на обґрунтування незаконності рішення судді районного суду, не заслуговують на увагу, оскільки диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП законом передбачена відповідальність за вказане правопорушення, яка настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням встановлених обставин та пояснень ОСОБА_3, який фактично визнав факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, сам по собі факт проходження ОСОБА_3. медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння о 07 годині 05.01.2017 року в КУ «Болградська центральна районна лікарня», жодним чином не спростовує наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Безпідставними є і твердження апелянта про суворість накладеного стягнення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ч.2 ст.30 та ст.ст. 23, 33 КУпАП, а саме, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, ступеню вини порушника, тощо, і відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Болградського районного суду Одеської області від 23.03.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський