АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/35/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1с.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Росохач Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як вбачається зі змісту даної постанови ОСОБА_1, 22 вересня 2016 р. близько 18 год. 20 хв. по вул. Текстильна, 28 у місті Тернополі керував транспортним засобом марки "ВАЗ-2101" д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить провадження про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої доводи, зазначає, що в цей день, 22 вересня 2016 року, даним автомобілем "ВАЗ-2101" д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2, який близько 18 години дня попросив ОСОБА_1 як власника автомобіля підійти до ТРЦ "Подоляни", оскільки його машиною зацікавились працівники поліції як такою, що знаходиться в орієнтуванні.

В процесі спілкування з поліцейськими останні запропонували йому пройти освідчення на алкотестері, що він і зробив.

Результат проходження його освідування на стан алкогольного сп"яніння був позитивний, але, як зазначає апелянт, це не свідчило про керування ним транспортом в нетверезому стані, оскільки за кермом автомобіля він не перебував.

Крім того, наголошує, що зі слів поліцейських все, що відбувається, вони фіксували на відеокамери, які до складеного на нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП долучені не були і суду не надавались.

Також вказує, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які давали пояснення у судовому засіданні суду першої інстанції щодо керування ним автомобілем у стані алкогольного сп"яніння, є упередженими особами, оскільки вони - працівники поліції, а свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 963250 від 22 вересня 2016 р., у своїх поясненнях, відібраних у них працівниками поліції, підтвердили лише те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, що він і сам не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її у відповідності до закону.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв"язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказування фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Проте цих вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано, внаслідок чого він, за наявності в матеріалах справи суперечливих доказів, прийшов до помилкового висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2016 р. о 18 год. 30 хв. інспектором поліції Боценюком П.С. у присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно з якого ОСОБА_1, 22 вересня 2016 р. близько 18 год. 20 хв. по вул. Текстильна, 28 у місті Тернополі керував транспортним засобом марки "ВАЗ-2101" д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

До даного протоколу були долучені в якості доказу також і пояснення вищезазначених свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, що абсолютно не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

В свою чергу той факт, що в судовому засіданні місцевого суду були допитані в якості свідків зазначеної події інспектори УПП ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які є працівниками поліції, і показання яких щодо керування ОСОБА_1 транспортом в стані алкогольного сп"яніння покладені в основу прийнятого місцевим судом рішення, то даний доказ є недопустимим з огляду на п.6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, в якому наголошено, що поліцейські не можуть бути залучені як свідки огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому даний доказ не може вважатися допустимим, оскільки отриманий в порушення вимог щодо допустимості доказів.

З метою більш детальної перевірки даних протоколу про адміністративне правопорушення місцевий суд тричі надсилав начальнику Управління патрульної поліції запит з проханням надати суду відеофіксацію події, що мала місце 22 вересня 2016 р., за результатами якої складений протокол щодо правопорушника ОСОБА_1, отримавши в кінцевому рахунку відповідь про те, що вищевказаний відеозапис був видалений в автоматичному режимі з комплексу зберігання відеозаписів в зв"язку з його поступовим заповненням новою відеоінформацією.

Таким чином, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі за ч. ст.130 КУпАП.

Відповідно, пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 22 грудня 2016 р. підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 22 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, закрити провадження у справі щодо нього в зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба