АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1480/17 Номер провадження 33/786/938/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 6 березня 2017 року о 18 год. 43 хв. ОСОБА_2 по вул. Зіньківській в м. Полтаві керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, надмірна збудженість. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з даним рішення судді місцевого суду Таркілою І.І. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляції вказує, що в порушення вимог ст.268 КУпАП справа була розглянута без його участі, під час розгляду справи він перебував на стаціонарному лікуванні, повісток не отримував.

Апелянт зазначає, що суддею під час розгляду справи було проігноровано те, що він взагалі не був за кермом автомобіля.

Крім того, ОСОБА_2 посилається на норми ст. 38 КУпАП згідно, якої стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Заслухавши апелянта, який підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Враховуючи , що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього і копію постанови отримав значно пізніше , вважаю , що строк на апеляційне оскарженню підлягає поновленню.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі та постановлено законне , обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Так визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції правильно послався на показання свідків , пояснення яких приєднані до матеріалів , матеріали відеофіксації правопорушення . Зокрема свідки ОСОБА_3 . ОСОБА_4 в своїх поясненнях підтверджували факт відмови правопорушника від проходження медичного огляду на стан сп»яніння.

Вказані докази є досить вагомими у питанні доведення винуватості ОСОБА_2. та узгоджуються між собою.

Перевіряючи зазначене рішення судді місцевого суду , апеляційною інстанцією було повторно досліджено відеозапис фіксації правопорушення та підтверджено висновок судді суду першої інстанції про факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду , про яку він заявив в присутності свідків. Вважаю , що відеозапис фіксації правопорушення в даному випадку є досить переконливим.

Доводи апеляції щодо незаконності судового рішення вважаю не переконливими.

Так посилання апелянта на порушення законодавства у зв»язку із розглядом справи за його відсутності , суперечать вимогам законодавства .

Положеннями статті 268 КУпАП передбачено перелік статей КУпАП справи за якими розглядаються за обов»язкової участі правопорушника і стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить . Обов»язок суду при розгляді справ про адмінправопорушення за ст.130 КУпАП полягає у належному повідомленні особи про день та час слухання справи. В даному випадку суддя суду першої інстанції дотримався зазначених положень закону , перевірив відсутність поважних причин неявки особи в судове засідання і розглянув справу за його відсутності.

Крім того вважаю за необхідне звернути увагу , що апеляційним судом були поновлені права особи на участь у судовому розгляді і апеляційне провадження здійснене за його присутності.

Вважаю за необхідне також наголосити на тому , що під час розгляду справи апеляційним судом була підтверджена винуватість ОСОБА_2.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на необхідність закриття провадження у справі за правилами ст.38 КУпАП , звертаю увагу на таке.

Статтею 38 КУпАП встановлено строки накладення на особу , що вчинила правопорушення , адміністративного стягнення. Отже поза вказаними строками на особу не може бути накладене саме стягнення.

Разом з тим закон зобов»язує суд прийняти рішення про винуватість або невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення , якщо особа наголошує на своїй невинуватості.

У вказаній справі ОСОБА_2 категорично заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення і тому апеляційний суд перевіривши обгрунтованість висновку судді місцевого суду щодо його винуватості , не знаходить підстав для закриття провадження у справі на підставі положень ст.38 КУпАП.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення , суддею суду першої інстанції , які ставили б під сумнів його висновки , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Постановлене по справі судове рішення є законним.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтава від 31 травня 2017 року за ст.130 ч.1 КУпАП щодо нього;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 31 травня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1