П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, відносно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського суду м. Києва від 24 лютого 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 06 січня 2017 року, о 17 год. 35 хв., ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем НОМЕР_1, по пр-ту Свободи в м. Києві.

Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних засобів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, в клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який пропущений з поважних причин, оскільки він-ОСОБА_1 дійсно був обізнаний про час, день та місце розгляду провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, проте прибув в судове засідання із запізненням, тому не був обізнаний щодо прийнятого рішення 24 лютого 2017 року, порядку та строку його оскарження.

Копію ж судового рішення ним-ОСОБА_1 була отримана 10 квітня 2017 року, у зв'язку з чим просить причини строку на оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року визнати поважними та поновити цей строк.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то ОСОБА_1 просив її скасувати, а провадження в справі стосовно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, формальною та такою, яка не відповідає матеріалам та фактичним обставинам справи, сама ж справа була розглянута без всебічного та об'єктивного з'ясування її обставин, у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що позбавило ОСОБА_1 можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання тощо.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги, ОСОБА_1 вказує, що погодився на проходження тесту за допомогою приладу "Драгер" на стан алкогольного сп'яніння, оскільки в дійсності не перебував в такому стані і без сумніву погодився на таку перевірку, а постановою суду першої інстанції його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без належного з'ясування належним чином обставин провадження.

Просить також внести уточнення в правильність написання державного номерного знаку автомобілю "Субару", оскільки в постанові помилкового зазначено - НОМЕР_1, а не НОМЕР_1.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги в повному обсязі із вимогою про скасування постанови Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та закриття провадження у справі у зв'язку за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, лейтенанта поліції ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис подій за участю ОСОБА_1 від 06 січня 2017 року, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що суд повідомив ОСОБА_1 про день, час та місце проведення судового засідання - 08:35 24.02.2017, про що в матеріалах провадження міститься власноручно виконана розписка ОСОБА_1 (а.п. 9).

Копія постанови, на виконання вимог ст. 285 КУпАП, направлена ОСОБА_1, згідно супровідного листа, 24.02.2017 (а.п. 13), тобто в день винесення оскаржуваної постанови.

Між тим, зворотного повідомлення щодо дати отримання ОСОБА_1 копії постанови, матеріали справи не містять.

Оскільки ОСОБА_1, який був відсутнім при постановленні судового рішення, копію оскаржуваної постанови отримав 10 квітня 2017 року (а.п. 20 зв.), за відсутності інших даних в матеріалах провадження, а апеляційну скаргу подав 19 квітня 2017 року (а.п. 14), можна погодитись з його проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 24 лютого 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не заперечував обставин того, що 06 січня 2017 року, о 17 год. 35 хв., на перетині пр-ту Свободи з вул. В.Порика в м. Києві, він керував автомобілемНОМЕР_2, та на вимогу патрульної поліції пройшов в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки був впевнений, що був тверезий.

Однак, як указує ОСОБА_1, він висловив свою незгоду щодо результатів тестування на вміст алкоголю в парах, покажчики якого, відповідно до роздруківки, становили - 0,64 ‰, оскільки на власні очі бачив результат - 0,4 ‰.

Наведені пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються з іншими доказами в провадженні та суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 131862 від 06 січня 2017 року, покажчикам приладу "Драгер" (а.п. 2), акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.п. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.п. 4), ОСОБА_4 (а.п. 5), що досліджені судом першої та апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, які дають підстави для висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, оскільки проба була позитивна з показниками - 0,64 ‰.

Про те, що покажчики тестування вказували на 0,64 ‰, пересвідчився і суд апеляційної інстанції під час перегляду відеозапису досліджуваних подій, при яких ОСОБА_1, бачачи вказані покажчики, які до того ж озвучувалися, наполегливо стверджував зовсім про інші - 0,4 ‰, обставини чого суду апеляційної інстанції пояснити не зміг, як і причини наявності в парах, що він видихав, вміст алкоголю в указаних проміле.

На правильність встановлених судом першої інстанції висновків не можуть вплинути і твердження ОСОБА_1, що він не міг вживати алкогольні напої, оскільки проходив певний курс лікування, оскільки само по собі лікування не виключає можливість вживання алкогольних напоїв, ще і при тому, що відповідної медичної документації, на пропозицію суду, ОСОБА_1 не надав.

Водночас, на обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння вказала суду апеляційної інстанції інспектор 7 роти 1 батальйону УПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_2, правомірність дій якої по оформленню протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку - не оскаржував.

А саме, як пояснила ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції, до них надійшло повідомлення, що біля паркової зони в авто, з певними номерними знаками, двоє чоловіків розпивають алкогольні напої та можуть поїхати.

А тому, вони патрулюючи дільницю, зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який не заперечував, що вживав алкогольні напої.

Також ОСОБА_1 їм пояснював, що дійсно на час його зупинки лікується в госпіталі, проте це не завадило йому вживання алкогольних напоїв.

Не заперечив і сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції після опитування ОСОБА_2, що покажчики приладу він на місці не оспорив.

Отже, дослідивши з достатньою повнотою докази в справі та оцінивши їх в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортом в стані алкогольного сп'яніння всупереч положенням п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині визнання його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення - задоволенню не підлягає.

Разом з тим, є ґрунтовними доводи ОСОБА_1 щодо неправильності написання реєстраційного номеру його автомобіля, що підлягає виправленню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення, уточнивши правильність написання номерного знаку автомобіля "Субару", яким керував ОСОБА_1, а саме НОМЕР_1, замість помилково зазначеного НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька