А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С. з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2017 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 "а" Ужгородського району Закарпатської області, працюючого в ТОВ «Автобан», притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 грн та позбавлення прав керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320/триста двадцять/грн.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27 січня 2017 року о 15 год. 37 хв., в м. Ужгород, на перехресті вул. Оноківська-Доманинська керував транспортним, засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоровя № 254 від 27.01.2017.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 246116 від 27.01.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.01.2017 рок, № 24.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова підлягає скасуванню оскільки винесена без дотримання вимог ст. 268, 280 КУпАП, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам. Апелянт не заперечує, що проходив у медзакладі огляд на стан алкогольного спяніння, однак стверджує, що висновок за наслідками проведеного огляду не складався. Зазначає, що наявний у справі Висновок, який суд поклав в основу доведеності його винуватості складений щодо іншої особи ОСОБА_3, що у протоколі він чітко зазначив, що не погоджується з висновком поліцейських, що нібито він перебуває у стані спяніння. Також вказує, що транспортним засобом не керував, машина не перебувала у русі, сидів він у ній на місці водія, очікуючи дружину, яка є власницею автомобіля, яким і керує.

Одночасно ОСОБА_1. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки про час та місце розгляду справи суд його належним чином не повідомив, оскільки надсилав повідомлення за адресою, за якою він не проживає, у звязку з чим він був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи та реалізувати передбачені законом права. Зазначає, що про винесену постанову йому стало відомо лише 19 квітня 2017 року, коли він зявився особисто до суду дізнатись про рух справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу, перевіривши та дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскраження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1, при цьому в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, оскільки всі надіслані судом повідомлення повертались без вручення адресату у зворотному напрямку, чим порушені його права передбачені ст. 269 КУпАП.

Апелянт пояснив та надав докази того, що проживає у с. Палло, у власному будинку, що повідомляв про це працівників поліції, однак в протоколі вони зазначили його місце реєестрації, за яким він біля 20-ти років не живе. Про винесену щодо нього постанову дізнався тільки 19.04.2017, отримавши копію постанови безпосередньо у суді, та в 10-ти денний строк звернувся з апеляційною скаргою. Ствердив, що автомобілем не керував, сидів у машині та очікував дружину, яка проходила поряд у медичному закладі процедури, про що і видно на відеозаписі. При цьому пояснив, що працівники поліції не дали можливість скористатись дружині своїм автомобілем, забрали техпаспорт на нього та повезли його у наркодиспансер.

Апеляційний суд беручи до уваги викладене вважає, що апелянт пропустив строк оскарження з поважних причин, а також з метою недопущення порушення прав особи на доступ до правосуддя, поновлює такий строк.

Щодо апеляційних доводів про відсутність складу правопорушення, апеляційний суд , оглянувши відеозапис події, встановив, що поліцейський патруль їдучи зупинився, оскільки виявив автомобіль Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Другетів, 107 у м. Ужгороді зупиненим з порушенням правил 15.9 ґ ПДР України, тобто ближче ніж 10 метрів до перехрестя вулиць Оноківська-Доманинська в м. Ужгороді. Видно, що на місці водія сидів ОСОБА_4, йому відразу запропонували показати документи, що він і зробив. Через декілька хвилин до автомобіля підійшла дружина ОСОБА_4, яка представила працівникам поліції документи, забрала ключі від автомобіля та збиралась сісти за кермо, однак їй це заборонили, забравши техпаспорт.

Доказів того, що ОСОБА_1 даним автомобілем керував, з відеозапису не вбачається і у справі таких даних немає.

Зазначені обставини ставлять під сумнів подію правопорушення за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім цього, навіть за умови, що ОСОБА_4 керував автомобілем, то процедура перевірки водія на предмет стану алкогольного сп`яніння була проведена з порушенням ст. 266 КУпАП та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного...сп`яніння..", зареєстрованої в МінЮсті 11.11.2015 за № 1413/27858. Працівники поліціїна місці зупинки водієві не пропонували огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а в подальшому, у медичному закладі також була порушена процедура.

Відповідно до п. 7 розділу І в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на спеціальному технічному засобі на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. З відеозапису видно, що ОСОБА_4 не пропонували проходити огляд на місці зупинки, а висловлювались про те, що у наркодиспансері це краще зробити, оскільки буде швидше. Крім того, як видно з відеозапису, ОСОБА_4 не дали ознайомитися з актом медичного освідування, через що він відмовився підписувати висновок. Сам висновок не містить інформації щодо ступеня сп`яніння особи, окрім того, він містить суперечності, оскільки датою складання вказано 27.01.2016, а час направлення на огляд 27.01.2017, також невірно вказано прізвище освідуваного " Мондак ", а не "Мондич".

Відповідно до ст. 22 цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції розглядаючи справу без участі особи, належним чином докази у ній не дослідив, дав їм поверхову оцінку, що призвело до винесення необгрунтованої постанови, тому вона підлягає скасуванню, а провадження в справі з-за відсутності доказів події та складу правопорушення - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2017 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: