Провадження № 33/780/212/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 147 02.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

2 березня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 26.11.2016 року водій ОСОБА_1 о 20 год. 50 хв. по автодорозі М-06 Київ-Чоп 19 км. керував автомобілем «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства. Зазначає, що він з 30.01.2017 року по 4.02.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в Київській обласній лікарні м. Києва. Зазначає, що суд не надав належної правової оцінки протоколу про адміністративне правопорушення та незаконно піддав його стягненню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 353828 від 26.11.2016 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які показали, що були присутні в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1, який в їх присутності погодився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» , результат тесту 0,29 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний особисто ОСОБА_1;

- тестом «Драгер» № 159, від 26.11.2016 року, показник якого 0, 29‰., який містить підпис правопорушника ОСОБА_1

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп'яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп'яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою тесту «Драгер» добровільно в присутності двох понятих, результат тесту 0, 29‰. При цьому, водій ОСОБА_1 підтвердив факт перебування в стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи з наведеного, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належно виконав покладені на нього обов'язки щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, та призначив правопорушнику стягнення в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига