ПОСТАНОВА
19.09.2017 р. смт. Веселе
Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріли, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Верби Херсонської області, громадянина України, начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , майора військової служби за контрактом, до адміністративної відповідальності протягом року не притягався, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
01.09.2017 р. до Веселівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
У протоколі ДНЗ/1 №23 від 31.08.2017 р. зазначено, що майор ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка наділена відповідними обов`язками за займаною посадою та мав реальну можливість виконати належним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення організації тилового та матеріально-технічного забезпечення, побутового забезпечення особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17, 37, 38, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися вимог Конституції України та Законів України, на території ІНФОРМАЦІЯ_4 проявив недбале ставлення до військової служби, на порушення своїх статутних (посадових) обов`язків через несумлінне ставлення до них, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виявилося у порушенні порядку здійснення ним своїх функції щодо забезпечення належного рівня забезпечення організації тилового та матеріально-технічного забезпечення, побутового забезпечення особового складу.
Посадова особа, яка склала протокол дії ОСОБА_1 кваліфікувала за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якого є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні гр-н ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі через відсутність в його діях складу правопорушення.
Вивчивши матеріали справи, а також відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII.
За визначенням, наведеним у частині 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 р. № 1932-XII, у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, дія особливого періоду, під час якого допускається продовження строку контракту, обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
17.03.2014 р. Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 р. № 1126-VІІ.
Згідно пункту 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.
Закон України від 17.03.2014 р. №1126-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме 18.03. 2014 р.
Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Таким чином, з 18.03.2014 р. в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу, тобто 45 діб.
Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 становила 45 діб: з 18.03.2014 р. по 02.05.2014 р.
Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 06.05.2014 р. №454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України № 1240-VІІ від 06.05.2014 р., оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України № 1240-VІІ від 06.05.2014 р. «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 07.05.2014 р., отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу В.о. Президента України від 06.05.2014 р. № 454/2014 становила 45 діб: з 07.05.2014 р. по 21.06.2014 р.
Указом Президента України від 21.07.2014 р. № 607/2014, який затверджено Законом України від 22.07.2014 р. № 1595-VІІ, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України від 22.07.2014 р.№ 1595-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24.07.2014 р., отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 р. № 607/2014 становила 45 діб: з 24.07.2014 р. по 07.09.2014 р.
Указом Президента України від 14.01.2015 р. № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 р. № 113-VІІІ, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України від 15.01.2015 р. № 113-VІІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20.01.2015 р., отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 р. № 15 становила 210 діб: з 20.01.2015 р. по 22.08.2015 р.
Таким чином, особливий період в Україні діяв з 18.03.2014 р. по 02.05.2014 р.; з 07.05. 2014 р. по 21.06.2014 р.; з 24.07.2014 р. по 07.09.2014 р.; з 20.01.2015 р. по 22.08.2015 р.
Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Cуд приймає до уваги лист роз`яснення Міністерства оборони України №322/2/8417 від 01.10.2015 року «Щодо скасування в Україні особливого періоду», проте виходить із того, що з 23 серпня 2015 року особливого періоду в розумінні Закону України «Про оборону України», Закону України«Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» - немає.
Мобілізація оголошувалась не безстроково і була обмеженою в часі, а тому особливий період охоплює час, протягом якого здійснювалася мобілізація відповідно до указів Президента. При цьому відсутня пряма норма, яка пов`язує закінчення особливого періоду винятково із демобілізацією. В проміжках між періодами мобілізації згідно з указами Президента особливий період не діє. За цією логікою особливий період завершився ще 22 серпня 2015 року, коли завершилася остання хвиля мобілізації.
Відповідальність за ст.172-15 ч. 2 КУпАП наступає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Посадова особа, яка склала протокол дії ОСОБА_1 кваліфіковала невірно, що позбавляє суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
У роз`ясненнях, викладених у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р. зазначено, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247 та ст.ст. 221, 283-284, 287 КУпАП, суд, -
Провадження у справі № 313/1126/17 про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови направити ОСОБА_1 та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 полковнику ОСОБА_2 .

На постанову може бути подана апеляція в Апеляційний суд Запорізької області через Весеоівський районний суд протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя
Веселівського районного суду
Запорізької області А.О. Нагорний