Справа № 202/1074/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ігнатенко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої головним бухгалтером ТОВ "ТТК "ОСОБА_2 Транс", мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутої за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №18/4.1-3 від 23 січня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року за місцем здійснення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТК "ОСОБА_2 Транс", яке розташовано за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Киснева 3а/312 в порушення вимог посадової інструкції не забезпечила дотримання вимог законодавства України з питань праці, а саме: в ході перевірки було встановлено, що на підприємстві мали місце випадки порушення строків виплати заробітної плати, що не відповідає вимогам ч.1 ст.115 КЗпП України у якій зазначено: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата». Фактично, заробітна плата на підприємстві виплачувалась один раз на місяць.

Крім того, мають місце випадки виплати заробітної плати пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюються виплати, наприклад: відповідно до відомості на виплату грошей за січень 2015 року №ВЗП-000002 заробітна плата за січень 2015 року виплачена 19.02.2015 року; відповідно до відомості на виплату грошей за березень 2015 року №ВЗП-000004 заробітна плата за березень 2015 року виплачена 20.04.2015 року; відповідно до відомості на виплату грошей за квітень 2015 року №ВЗП-000005 заробітна плата за квітень 2015 року виплачена 15.05.2015 року. На підприємстві мали місце випадки порушення строків виплати заробітної плати, за час щорічної відпустки, що порушує вимоги ч.4 ст.115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР у яких визначено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж затри дні до початку відпустки, наприклад: ОСОБА_1, заява про надання відпустки від 20.10.2015. Наказом від 30.10.2015 за №30/10 надана щорічна оплачувальна відпустка терміном 24 дні з 02.11.2015 по 25.11.2015. Заробітна плата за час відпустки виплачена 17 грудня 2015 року (відомість на виплату грошей №000027 від 17.12.2015), ОСОБА_2, заява про надання відпустки від 16.11,2015. Наказом від 10.11.2015 за №30/11 надана щорічна оплачувальна відпустка терміном 24 дні з 01.12.2015 по 24.12.2015. Заробітна плата за час відпустки виплачена 31 грудня 2015 року (відомість на виплату грошей №1 від 31.12.2015).

Отже, заробітна плата за період відпусток зазначеним працівникам виплачувалася із затриманням законодавчо встановлених строків, що порушує вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України та ст.21 ЗУ «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96 - ВР. В ході перевірки було встановлено, що на підприємстві мав місце випадок порушення строків розрахунку при звільненні працівника, що порушує вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України у якій зазначено «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення», а саме: ОСОБА_3 звільнений за власним бажанням 23 серпня 2016 року відповідно до наказу про звільнення №7-к. Розрахункові кошти при звільненні виплачені 31 серпня 2016 року, відповідно відомості на виплату грошей №14. Отже, розрахункові кошти при звільненні зазначеному працівнику виплачувалася із затримань законодавчо встановлених строків, що порушує вимоги ч.1 ст.47 та ч.1 ст. 116 КЗпП України. Приписом ч.1 ст. 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплаті його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Фактично, грошові кошти за час затримки розрахунку при звільненні вищезазначеним працівникам не нараховані та не виплачені, що є порушенням вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України.

Про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлена належним чином, на виклик до суду не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання не надходило. Суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал за її відсутністю.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується актом перевірки від 20 січня 2017 року та протоколом про адміністративне правопорушення №18/4.1-3 від 23 січня 2017 року.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про винність ОСОБА_1 в порушенні вимог законодавства про працю, тобто у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 510 (п'ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Ігнатенко