Номер провадження: 33/785/1176/17
Номер справи місцевого суду: 520/6509/17
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В.В.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Стояновій Л.І. та Колмакові В.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника - адвоката Байрактар О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 28.05.2017 року о 04 годині 25 хвилин, він керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», д/з НОМЕР_1, в м. Одеса по вул. Судобудівна, 11, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невнятна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння з застосуванням приладу «Драгер» або в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що постанова суду винесена без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, та суд порушив його право на захист, не надавши йому змогу залучити адвоката.

На обґрунтування доводів про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт зазначає, що в його діях відсутня об'єктивна сторона вказаного правопорушення та працівники поліції провели огляд на стан алкогольного сп'яніння без дотримання вимог законодавства, в зв'язку з чим внесли в протокол невідповідні дані.

Також апелянт зазначає, що працівниками поліції не доведено його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він не змушений доводити свою невинуватість, працівниками поліції не надано достатніх, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 безпосередньо здійснював керування транспортним засобом. Він стверджує, що він автомобілем не керував, а покази свідків є неспроможними та спростовуються іншими доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП, при розгляді справи допустив неповноту та однобічність, у зв'язку з чим викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що суддя районного суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №243701 від 28.05.2017 року, протоколів пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також диску з відеозаписом.

Разом з тим, відповідно до оскаржуваної постанови суддя районного суду першої інстанції відмовив у заявленому ОСОБА_2 клопотанні про відкладення розгляду справи для забезпечення права на захист.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, працівниками патрульної поліції був допущений ряд грубих процесуальних порушень під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 28.05.2017 року о 04 годині 25 хвилин, він керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», д/з НОМЕР_1, в м. Одеса по вул. Судобудівна, 11, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невнятна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння з застосуванням приладу «Драгер» або в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_2 пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а працівники поліції порушили порядок огляду водія на стан сп'яніння, оскільки відмовились проїхати з ним в медичний заклад, на чому він наполягав. Вважає, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не доведена. Крім того, працівники поліції безпідставно витягли його з його автомобіля, застосувавши фізичну силу відносно нього.

З метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи в судове засідання апеляційного суду викликались інспектори 1-ї роти 4-го батальйону УПП у м. Одесі - ОСОБА_6, який складав протокол, та ОСОБА_7 - командир роти.

Допитаний в судовому засіданні інспектори поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційному суду пояснили, що під час патрулювання по вул. Івана Франка помітили автомобіль, який порушував Правила дорожнього руху, прослідкувавши за ним та надававши йому сигнали зупинитися, водій автомобіля не реагував. Потім коли водій зупинив автомобіль на вул. Суднобудівельна, він відмовлявся деякий час виходити та вів себе некоректно відносно працівників поліції. Коли вони почали з ним спілкуватися, помітили в нього ознаки алкогольного сп'яніння, показали йому відео, яке зафіксував їхній відео реєстратор, що він керував автомобілем, однак водій все заперечував. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та запропонували проїхати до медичного закладу, на що водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох понятих, після чого був складений відносно нього протокол, роз'ясненого його права, вилучено водійське посвідчення. Свідок ОСОБА_6 вказав, що автомобіль ОСОБА_2 не забирали на штраф майданчик, оскільки він не перешкоджав руху іншим транспортним засобам. Не відсторонили водія, який був з ознаками алкогольного сп'яніння, від керування.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п.1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 року, зареєстрованим в Мінюсті України 06.10.2009 року за №931/16947, обстеження водія транспортного засобу на стан сп'яніння проводиться в закладах охорони здоров'я тільки у 2-х випадках, у разі : 1) відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, або 2) його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції.

Крім того, на запит апеляційного суду ДПП УПП у м. Одесі було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції ОСОБА_6 з місця зазначених вище подій.

Відповідно до наданого на запит диску з відео фіксацією подій, відеозапис починається з моменту, коли працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля, витягнувши ОСОБА_2 з автомобіля, та відсутній відеозапис про те, що водія було зупинено, коли він керував транспортним засобом. Разом з тим, на відеозаписі видно, що працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та пройти огляд в медичній установі, на що водій ОСОБА_2 відмовився на місці проходити огляд та наполягав на тому, щоб пройти такий медичний огляд в медичному закладі, однак працівники поліції склали відносно ОСОБА_2 протокол, не дотримавшись процедури огляду на стан сп'яніння - не доставивши водія на його безпосередню вимогу до медичного закладу.

Таким чином, працівники патрульної поліції не забезпечили медичний огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП, чим грубо порушили імперативні приписи даної норми, не забезпечивши право ОСОБА_2 на належне встановлення наявності чи відсутності у нього стану алкогольного сп'яніння.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та надані апеляційному суду, отримані пояснення ОСОБА_2, спростовують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказують на те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння.

А пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_2 відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичному закладі апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки спростовується дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

За наведених обставин, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, не відмовлявся, що беззаперечно свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані порушення залишились поза увагою суду першої інстанції, не були належним чином перевірені та їм не було надано належної правової оцінки.

Апеляційний суд вважає, що допущені судом першої інстанції порушення свідчать про суттєву неповноту та однобічність судового розгляду справи та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2017 року про притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб