АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням автомобіля Opel Astra НОМЕР_1.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 09.04.2015 року о 21 год. 30 хв. по вул. Харківське Шосе в м.Києві, керував автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вважаючи постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати. При цьому зазначає, що під час судового розгляду не досліджено доказів по провадженню, зокрема не допитано учасників події, а постанова судді прийнята на основі протоколу та рапортів працівників ДАІ без жодного аналізу, даних, які б підтверджували факт перебування його у стані наркотичного сп'яніння матеріали справи не містять.

Крім цього, зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про керування автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, проте зазначене, на думку апелянта, не утворює об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Оскільки відповідальність за зазначеною нормою настає у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або під дією наркотичних засобів, а не з їх ознаками.

Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження. На обґрунтування клопотання зазначає, що про час та місце розгляду протоколу належним чином не повідомлявся, постанову судді від 28.05.2015 року отримав лише 06.09.2016 року та на протязі 2015 року перебував на лікуванні в зв'язку з побиттям, що стало наслідком отримання 3 групи інвалідності. Вказані обставини позбавили можливості ознайомитись з провадженням раніше.

Водночас, вказує що постанову судді отримав 06.09.2016 року та в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про її вручення, отже строк на оскарження розпочався 07.09.2016 року та закінчився 16.09.2016 року, в зв'язку з чим звернення з апеляційною скаргою 16.09.2016 року відбулося у встановлений законом строк.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення

ОСОБА_1 та його захисника, які просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте суддею вище зазначених вимог закону не виконано, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, докази про отримання ним копії постанови у матеріалах справи, теж відсутні. За наведених обставин вважаю, що ОСОБА_1 пропущено строк апеляційного оскарження з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1, письмовими поясненнями свідків в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, розпискою про зобов'язання доставити транспортний засіб за місцем проживання ОСОБА_1, рапортом про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Зокрема, викликаний до апеляційного суду свідок ОСОБА_3 надав пояснення про те, що був запрошений працівниками патрульної поліції в якості понятого, при цьому в його присутності та в присутності іншого понятого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку.

Крім цього, свідок ОСОБА_4 в своєму листі від 06.10.2016 року письмово повідомив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, в присутності двох понятих, що підтвердив понятий

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції будучи допитаним, як свідок. Підстав йому недовіряти у суду немає, його ж показання спростовують показання ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння в місці зупинки, а також у лікаря нарколога.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт перебування його у стані наркотичного сп'яніння, оскільки на підтвердження такого стану відсутні будь-які відомості в матеріалах справи, а також того, що свідки, які підписали протокол не могли підтвердити чи спростувати його стан, не спростовують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол був складений за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Водночас, слід зауважити, що з самого протоколу вбачається, що

ОСОБА_1 підписав його без будь-яких зауважень та зробив напис «Згоден» (з суттю правопорушення). Крім цього, ним не подано будь-яких доказів, які б спростовували обставини викладені в протоколі.

Отже винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо розгляду справи у його відсутність не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, оскільки під час апеляційного розгляду права ОСОБА_1 були поновлені, йому та його захиснику була надана можливість надати докази, заявити клопотання.

За наведеного постанову судді щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді районного Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 року щодо нього.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.2015 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва ХудикМ.П.

Справа № 33/796/296/2017 Категорія: ч. 3 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Рудюк О.Ю.

Доповідач Худик М.П.