АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (трьохсот двадцяти) грн. 00 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що судом при прийнятті рішення без його участі не взято до уваги сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду № 243267 від 09 січня 2017 року, відповідно до якого наркологічних захворювань у нього не виявлено, а ступінь алкогольного сп`яніння становить 0,05 проміле.

Крім того зазначає про порушення судом вимог ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин, тощо при обранні виду адміністративного стягнення.

Одночасно ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження вказаної постанови суду у зв`язку з тим, що не брав участь у розгляді справи через перебування на лікарняному.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 17 лютого 2017 року проведено за відсутності ОСОБА_1, копію оскаржуваної постанови ним отримано 01 березня 2017 року, а апеляційну скаргу подано 09 березня 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду по суті.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи убачається, що судповно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Зазначення в мотивувальній частині постанови суду від 17 лютого 2017 року про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України замість п. 2.9 ПДР України є технічною помилкою, яка жодним чином не вплинула на прийняття судом законного та обґрунтованого рішення.

Як установлено судом, 09 січня 2017 року о 13 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Здолбунівська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Перевірка на стан сп'яніння проводилася за допомогою приладу «Драгер» № 0467. До вказаного протоколу долучено квитанцію приладу «Драгер» № 6820 про тестування на алкоголь, де зазначено про наявність у ОСОБА_1 алкогольного сп'яніння 0, 58 %.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 271536, ОСОБА_1 09 січня 2017 року в м. Києві по вул. Здолбунівська керував автомобілем «Subaru»,д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини, а тому наведені в апеляційній скарзі порушення самі по собі не можуть свідчити про незаконність постанови суду.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими і підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення; поясненнями свідків, інспекторів патрульної служби, наданими в судовому засіданні та копією відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду № 243267 від 09.01.2017 року, на який посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та відповідно до якого наркологічних захворювань не виявлено, а ступінь алкогольного сп`яніння становить 0,05 проміле судом не може бути прийнятий до уваги, оскільки згідно відповіді КМНКЛ «Соціотерапія», наданої на запит апеляційного суду, 09 січня 2017 року о 16.00 год. медичний огляд гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння не проводився, в Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дані відсутні.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду міста Києва ЮрдигаО.С.

Справа № 33/796/902/2017 Категорія: ч.1ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Леонтюк Л.К.