АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві його апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 18.01.2017 року, приблизно о 13 год. 05 хв., в м. Києві, на перехресті вулиць Старовокзальна та Жилянська, керуючи автомобілем «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, не надав перевагу трамваю, під керуванням водія ОСОБА_3, на перехресті, де трамвайні колії перетинають смугу руху нерейкових транспортних засобів, в результаті чого автомобіль та трамвай отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 17.3, 2.3 б) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану постанову скасувати, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України, закрити

Справа № 33/796/1027/2017

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Піхур О.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України він не визнає, оскільки не порушував п. 17.3 та п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, рухався на зелене світло світлофора.

На думку апелянта, дорожньо-транспортна подія сталась внаслідок дій водія трамвая ОСОБА_3, який здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонний сигнал світлофора.

При цьому ОСОБА_5 вказує, що перед початком руху на зелений сигнал світлофора він надав перевагу трамваю, що перетинав перехрестя у напрямку руху зі сторони вулиці Жилянської до вулиці Старовокзальної і на зелений сигнал світлофора виїхав на перехресті вулиць Жилянської та Старовокзальної у напрямку руху з вулиці Старовокзальної до вулиці Жилянської, проте у зворотному напрямку руху швидко рухався ще один трамвай, він загальмував з метою уникнення зіткнення, проте трамвай продовжував рух здійснивши зіткнення з його автомобілем.

На думку апелянта, пояснення водія трамвая ОСОБА_3 не відповідають дійсності та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_6, пішохода, який рухався на зелений сигнал світлофора з однієї сторони вулиці Старовокзальної на протилежну.

Також, як зазначає ОСОБА_5, відповідно до листа КП «КИЇВДОРСЕРВІС» від 23.01.2017 № 053/04-17, 18.01.2017, в період часу з 13 год. 03 хв. до 13 год. 10 хв. світлофорний об'єкт працював в режимі координованого керування згідно циклограми, заявок про збої в роботі світлофорного об'єкту не зафіксовано. З циклограми роботи світлофорів на перехресті вул. Старовокзальної та вул. Жилянської (додаток до листа КП «КИЇВДОРСЕРВІС» від 23.01.2017 року № 053/04-17) вбачається, що неможливим є одночасне ввімкнення сигналів світлофорів, що дозволяють рух по «Напрямку руху 1» (напрямок руху водія Honda Accord) та «Напрямку руху 4» (напрямок руху водія трамвая). Крім того, уже при жовтому світлі сигнала світлофора по «Напрямку руху 1» для «Напрямку руху 4» горить заборонний сигнал світлофора. При ввімкненні заборонного сигналу світлофора для «Напрямку руху 4» горить сигнал пішохідного переходу для «Напрямку руху 9», що дозволяє рух, по якому і рухався свідок ОСОБА_6, враховуючи це, пояснення водія трамваю ОСОБА_3 спростовуються поясненнями свідка пішохода ОСОБА_6 та циклограмою роботи світлофорного об'єкту.

На думку апелянта пояснення свідка ОСОБА_7 взагалі не є належними та допустимими доказами, оскільки вказаний свідок є водієм іншого трамваю та колегою ОСОБА_3, прибула вона на місце дорожньо-транспортної пригоди лише о 13 год. 08 хв. та надала пояснення, не будучи фактично свідком дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином пояснення свідка ОСОБА_6, який рухався перпендикулярно до лінії руху трамваю по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофору, тоді як у постанові судді зазначено, що свідок переходив дорогу на перехресті з вулиці Жилянської, а не Старовокзальної.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, котрий підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В пункті 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, зазначивши, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що цих вимог закону та судової практики судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не дотримано, внаслідок чого він необґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_2 У вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суддя послався на пояснення учасників ДТП та свідка ОСОБА_8, аналізуючи які, суддя вважав, що даний свідок почав рух, коли вже горіло для нього зелене світло, а потім почав рух трамвай, і це ніби то підтверджує пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_3, що він зупинився на забороняючий рух колір світлофору і розпочав на дозволяючий.

Такі висновки суду не відповідають змісту тих доказів, на які він послався.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 114622, складеного інспектором 8 роти 2 батальйону УПП в м. Києві Багіровою Е.Р., 18.01.2017 року, приблизно о 13 год. 05 хв., в м. Києві на перехресті вулиць Старовокзальна та Жилянська, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_1, не надав перевагу трамваю під керуванням водія ОСОБА_3 на перехресті, де трамвайні колії перетинають смугу руху нерейкових транспортних засобів, в результаті чого автомобіль та трамвай отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 17.3, 2.3 б) Правил дорожнього руху України, з яким ОСОБА_2 не погодився, вказавши, що їхав на зелений сигнал світлофора, з правами та обов'язками працівники патрульної поліції його не ознайомили, та копію протоколу отримано ним в суді першої інстанції лише 17.02.2017 року.

Згідно пояснень водія трамвая ОСОБА_10.(а.с.3), він, їдучи із Старовокзальної, під'їхав до світлофора і для нього горіло червоне світло, через хвилину для нього загорілося "зелене біло лунне світло" і він поїхав і в цей момент із-за трамвая, який їхав йому назустріч, раптово виїхав автомобіль «Хонда» і вдарив трамвай у передню ліву частину.

Вказані вище пояснення ОСОБА_10 є суперечливими, так як з них не зрозуміло, чи припинив рух трамвай, для якого при наближенні до світлофора горіло червоне світло та на яке "зелене біло лунне світло" він здійснив рух, з огляду на положення п.8.7.5 ПДР щодо сигналів світлофорів для регулювання руху трамваїв, які мають чотири сигнали біло-місячного кольору у вигляді літери "Т" і рух трамвая дозволяється лише у разі ввімкнення одночасно нижнього сигналу і одного, або кількох верхніх.

Згідно схеми ДТП (а.с.2) та схеми перехрестя вул. Старовокзальна - вул. Жилянська (а.с.16) для регулювання руху трамваїв на місці ДТП застосовувались саме зазначені вище спеціальні світлофори, але про їх сигнали з пояснень ОСОБА_10 зробити однозначні висновки неможливо.

Суперечливими є пояснення і свідка ОСОБА_11, яка пояснила, що водій автомобіля «Хонда» розпочав рух на жовтий для нього сигнал світлофора (а.с.6), так як з цих пояснень не зрозуміло, який сигнал спеціального світлофора в цей час був для водія трамвая, але в любому випадку він не повинен був дозволяти рух, оскільки це неможливо виходячи із даних циклограми роботи на вказаному перехресті світлофорних об'єктів (а.с.16).

Неправильно судом оцінені і пояснення свідка ОСОБА_6, згідно яких він рухався на зелений сигнал світлофора з однієї сторони вулиці Старовокзальної на протилежну і в цей час ніяк не міг бути дозволений рух для трамвая, який би перетинався з пішоходами.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було додатково заслухані пояснення свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 18 січня 2017 року в обідню перерву вийшов із Святошинського районного суду м. Києва до офісу по вул. Чорновола, перейшовши на протилежний бік вул. Старовокзальної, чекав поки загориться зелений сигнал світлофора для пішоходів, коли загорівся зелений сигнал світлофора почав переходити дорогу, та побачив, як трамвай рухається в цей час, після чого і сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвела до механічних пошкоджень автомобіля «Хонда» під керуванням водія ОСОБА_2 та трамвая.

Як убачається з листа КП «КИЇВДОРСЕРВІС» від 23.01.2017 № 053/04-17, 18.01.2017 в період часу з 13 год. 03 хв. до 13 год. 10 хв. світлофорний об'єкт працював в режимі координованого керування згідно циклограми, заявок про збої в роботі світлофорного об'єкту не зафіксовано. (а.с. 15)

З циклограми роботи світлофорів на перехресті вул. Старовокзальної та вул. Жилянської слідує, що неможливим є одночасне ввімкнення сигналів світлофорів, що дозволяють рух по «Напрямку руху 1» (напрямок руху водія Honda Accord) та «Напрямку руху 4» (напрямок руху водія трамвая). Крім того, уже при жовтому світлі сигналу світлофору по «Напрямку руху 1» для «Напрямку руху 4» горить заборонний сигнал світлофору. При ввімкненні заборонного сигналу світлофору для «Напрямку руху 4» горить сигнал пішохідного переходу для «Напрямку руху 9» (а.с.16), що дозволяє рух, по якому і рухався свідок ОСОБА_6

Враховуючи наведене вище, пояснення водія трамвая ОСОБА_3 щодо обставин ДТП спростовуються поясненнями свідка пішохода ОСОБА_6 та циклограмою роботи світлофорного об'єкту.

Вищевказане узгоджуджується з поясненнями, які були відібрані працівником патрульної поліції у ОСОБА_2, який пояснив, що стояв на перехресті та чекав поки загориться зелений сигнал світлофора, коли загорівся зелений сигнал світлофору, дочекавшись поки зліва від нього закінчить маневр трамвай, почав рух, проте із-за трамвая, який закінчив свій маневр, виїхав трамвай № 5579, для якого сигнал світлофору показував «стоп», котрий не зупинився та продовжував свій рух, внаслідок чого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

З урахуванням наведеного, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_2 п. 17.3., 2.3 (б) Правил дорожнього руху України приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_2 не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження в справі щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко