ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/361/17
Провадження № 3/210/351/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" квітня 2017 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2017 року в провадження судді надійшов адміністративний матеріал після дооформлення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР №145219 від 17.01.2017 року о 00 годині 20 хвилин в м. Кривий Ріг в Металургійному районі по проспекту Металургів біля буд. 1, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: сповільненість мови та ходи, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків для встановлення факту наркотичного спяніння. Факт руху ТЗ зафіксовано на нагрудний відео регістратор АЕ00070. Також, водій ОСОБА_3 керував автомобілем в стані наркотичного спяніння повторно протягом року.

ОСОБА_3 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка, яка повернулась на адресу суду в звязку з закінченням терміну зберігання.

Свідки у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проживаючі за однією адресою, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом телефонного звязку, що підтверджується телефонограмою від 11.04.2017 року за №41, яка міститься в матеріалах справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 вказаної статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд доходить до висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.01.2017 року серії БР №145219, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: сповільненість мови та ходи, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України спільно з Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом у присутності двох свідків, що також передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Однак, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інспектором роти №2 батальну №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_6 огляд на стан наркотичного спяніння водія не проводився, а вказані у протоколі ознаки спяніння спростовуються, оскільки за вказаними ознаками не можливо кваліфікувати наявність конкретного виду спяніння у водія.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №145219 від 17.01.2017 року, неможливо встановити факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, оскільки у протоколі інспектором Савченко І. В. зазначено: «від проходження повного медичного огляду для встановленому законом порядку в присутності двох свідків для встановлення факту наркотичного спяніння.» (а.с.3), а отже відсутнє основне посилання, яке характеризує пасивну або активну дію гр. ОСОБА_3, яка б вказувала на згоду або заперечення від проходження медичного огляду.

Судом досліджені письмові матеріали справи, а саме показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та встановлено, що гр. ОСОБА_3 ознайомлений зі змістом адміністративного протоколу та зі своїми правами і обовязками, передбаченими ст. 63 Конституції України та відповідно до ст. 268 КУпАП України, повідомлено про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Однак, зі змісту пояснень суд не має можливості встановити факт погодження або відмови від проходження медичного огляду, оскільки свідками зазначено: «В моїй присутності водій Geely MR-7151A днз АЕ 7493 НО, громадянин ОСОБА_3 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння.» (а.с. 4-5).

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, у суду виникають сумніви щодо достовірності та істинності пояснень свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, оскільки пояснення засвідчені власноручними підписами вказаних осіб, проте відсутній підпис особи, яка відібрала такі пояснення, а саме інспектора роти №2 батальну №3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенантом поліції ОСОБА_6. Тому, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 не є належним та допустимим доказом та не можуть братися до уваги під час прийняття рішення по даній справі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП.

Судом досліджено відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи, знятий на нагрудні боді-камери працівників поліції АЕ-00175 та АЕ-00070 та встановлено, що громадянин ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин у встановленому законом порядку, а навпаки не заперечував, однак після перегляду доказів його знаходження на водійському сидінні за кермом автомобіля НОМЕР_2 в момент зупинення патрульною поліцією вказаного автомобіля, оскільки, як вбачається з відеоматеріалу, гр. ОСОБА_3 заперечував той факт, що він керував транспортним засобом.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що твердження органу, який склав вказаний протокол про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах, що відповідно до вимог ч. 3ст. 62 Конституції України тлумачиться на користь особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Зважаючи на недопустимість доказів, допущені помилки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, досліджені відеоматеріали, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не підтверджена, а в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 14, 130, 245, 254, 280, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Хлистуненко