Справа № 562/3098/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М К Р А Ї Н И

22.02.2017 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляк А.С., за участю прокурора Рудика Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, одруженого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи депутатом Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області сьомого скликання, який відповідно до ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» наділений повноваженнями представника інтересів територіальної громади, і згідно підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) є субєктом відповідальності за корупційні та повязані з корупцією правопорушення, всупереч положенням ч.1 ст.28, ст.35 цього Закону, при розгляді заяв громадян про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у тому числі і заяви своєї дружини ОСОБА_2 та свого сина ОСОБА_3, 24 березня 2016 року Уїздецькою сільською радою рішення № 80 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Кунин, Уїздці, Коршів» не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та проголосував за вказане рішення ради в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 свою вину у скоєному корупційному правопорушенні визнав, підтвердивши встановлені судом обставини вчиненого ним правопорушення та пояснив, що говорив на сесії про конфлікт інтересів, а участь у голосуванні за рішення сільської ради № 80 від 24 березня 2016 року приймав тому, що вказаним рішенням вирішувалися питання щодо відведення земельних ділянок і іншим громадянам. Крім того, його голос не мав вирішального значення і не міг вплинути на дане рішення, оскільки за вказане рішення депутати сільської ради проголосували одноголосно.

Прокурор у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав частково, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 як суб'єкт відповідальності за корупційне правопорушення, у порушення чинного законодавства при прийнятті рішення сільською радою не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів. Оскільки рішення сільською радою приймалось у цілому стосовно низки громадян, ОСОБА_1 як депутат сільської ради в силу положень ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зобовязаний був приймати участь у розгляді та прийнятті рішень відповідною радою, а тому в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП відсутній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Диспозиції частини першої та другої статті 172-7 КУпАП передбачають відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до даної статті суб'єктом правопорушень є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до п.п. б) п.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» дія цього закону поширюється на депутатів місцевих рад.

В силу ч.1 ст.28 цього Закону 1 Особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є депутатом Уїздецької сільської ради сьомого скликання, бува присутній на засіданні сесії, яка відбулась 24 березня 2016 року і проголосувала за прийняття рішення № 80 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Кунин, Уїздці, Коршів»», згідно якого дано дозвіл на виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Кунин, орієнтовною площею по 0,20 га ОСОБА_2, яка є дружиною та ОСОБА_3, який є сином депутата Уїздецької сільської ради ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_1 на те, що вказане рішення приймалось пакетом, не може свідчити про неможливість депутата утриматись від голосування, адже кожен з депутатів міг внести пропозицію щодо голосування за прийняття певного рішення окремо.

Крім того, неучасть депутата ОСОБА_1 не призвела б до втрати правомочності сесії Уїздецької сільської, тому його дії не підпадають під норму абз.3 ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції».

Реальний конфлікт інтересів являє собою суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відтак посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що його голос не мав вирішального значення і не міг вплинути на прийняття рішення Уїздецької сільської ради № 80 від 24.03.2016 року, оскільки за вказане рішення депутати сільської ради проголосували одноголосно і вказаним рішенням не було порушено права та інтереси інших осіб, не свідчать про відсутність реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до Регламенту роботи Уїздецької сільської ради, із внесеними рішенням ради № 63 від 24 березня 2016 року змінами, по кожному окремому рішенню ради проводиться поіменне голосування з урахуванням конфлікту інтересів, якщо вони є.

Згідно протоколу № 6 засідання сесії Уїздецької сільської ради від 24 червня 2016 року на засіданні відповідної сесії сільської ради були присутні 10 з 14 депутатів сільської ради, у тому числі депутат ОСОБА_1, які приймаючи рішення №80 у цілому проголосували одноголосно, відомості про публічне оголошення останнім наявності конфлікту інтересів при прийнятті даного рішення протоколом не зафіксовано.

Таким чином установлено, що ОСОБА_1 не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим скоїв адміністративні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до положень ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч.1 ст.40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 320 грн.

На підставі наведеного, ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та керуючись ст.ст.36, 38, 40-1, 221, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд в десятиденний строк з дня її постановлення.

Суддя