Справа № 466/2686/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» серпня 2017 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

08 квітня 2017 року о 22.40 год. гр. ОСОБА_1 в м. Львові по вул. Миколайчука,8, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. ВС 1389СА, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», д.н.з. ВС 8958АР, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. 10.9 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 08 квітня 2017 року о 22.40 год. на автомобілі марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. ВС 1389СА приїхав на вул. Миколайчука,8 у м. Львові, припаркував автомобіль і пішов в магазин. Коли він вийшов з магазину до нього підійшов невідомий чоловік, який сказав, що він, ОСОБА_1, пошкодив його автомобіль. Даний чоловік хотів відшкодування у сумі 500 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП НП м. Львова ОСОБА_2, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, повідомив, що 08 квітня 2017 року отримали виклик про ДТП. Приїхавши на місце події, вони побачили ДТП. Свідки ДТП стверджували, що гр. ОСОБА_1 здійснював рух на автомобілі марки «Mitsubishi Galant», а саме розворот та зачепив транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», який стояв припаркований. Гр. ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного спяніння. Пошкодження лаково фарбового покриття на автомобілі стверджувало, що саме гр. ОСОБА_1 вчинив ДТП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України,повідомив, що 08 квітня 2017 року до нього зателефонував його друг ОСОБА_1, який повідомив, що його хочуть забрати в райвідділ. Коли він, ОСОБА_3, приїхав на місце, то побачив автомобіль ОСОБА_1, два екіпажі поліції та таксі. Працівники поліції повідомили його, що ОСОБА_1 не бачили за кермом автомобіля, оскільки приїхали після ДТП. Свідки пригоди стверджували, що ОСОБА_1 здійснював рух на автомобілі марки «Mitsubishi Galant», а саме розворот та зачепив транспортний засіб марки «Daewoo Lanos».

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст.124 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 262046 від 09.04.2017 року;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 161455 від 08.04.2017 року;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АР № 701666від 09.04.2017 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.04.2017 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6;

Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.124 КУпАП, оскільки він, порушив вимоги п.10.9 ПДР України, оскільки перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з наведеного вище та матеріалів справи адміністративне правопорушення було вчинено 08 квітня 2017 року. З огляду на викладене, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі №466/2686/17 закрити у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_7