Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/3/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Романюк Є. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2017 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах представника - адвоката Ярошенка В.І., ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «ЗБВ М 400», проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Провадження по справі у зв'язку з закінченням строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП закрито.

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі у зв'язку з закінченням строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 05.07.2016 року о 15.05 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем "МАЗ 5549", державний номер НОМЕР_3, по вул. М.Левитського у м. Кіровограді при виїзді на перехрестя з вул. Варшавська, порушив п.16.12 ПДР України, не надав переваги в русі автомобілю «Нyndai», державний номер НОМЕР_1, який рухався з правого боку по вул. Варшавській та допустив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання його винним, мотивуючи тим, що районний суд у встановлений законом строк та порядку не повідомляв його та не визивав до суду 12.10.2016 року для розгляду справи. Вказав, що під час розгляду справи він, ОСОБА_3, пояснив судді, що рухався на автомобілі по головній дорозі та у підтвердження надав фотознімки дороги та карту відповідно до яких вул. Миколи Левитського (Колгоспна) є головною дорогою, а вул. Варшавська є другорядною дорогою. Суддя дану схему та карту прийняв як докази, але не оцінив їх та й взагалі дані докази не відомо куди подів. Крім того, просив суд витребувати від Кіровоградської міської ради та виконавчих органів дані, щодо прийняття відповідного рішення, щодо того чи є вул. Миколи Левицького (Колгоспна) головною щодо вул. Варшавської. Зазначив, що відповідно до пояснення (а.с.5) ОСОБА_8 від 05.07.2016 року, він рухався по другорядній дорозі та не пропустив автомобіль НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, тому що був не уважний. Дані обставини свідчать, що постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши ОСОБА_3 та в його інтересах представника - адвоката Ярошенка В.І. які підтримали подану апеляційну скаргу, ОСОБА_9 який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню а апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дослідивши обставини справи виніс постанову, якою визнав винним ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП та закрив провадження по справі у зв'язку з закінченням строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_3 присутній не був. З постановою від 12 жовтня 2016 року був ознайомлений 21 жовтня 2016 року, а апеляцію подав 25 жовтня 2016 року, тобто строк на апеляційне оскарження не пропустив, у зв'язку з чим він підлягає поновленню.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався вимог ст. 280 КУпАП та дійшов помилкового висновку, щодо наявності в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, послався як на доказ вини ОСОБА_3 на протокол про адміністративне правопорушення, посвідчення водія, схему ДТП та пояснення. Разом із тим, апеляційний суд доходить висновку, що районний суд не перевірив належним чином матеріали справи, та не надав їм належної оцінки.

Так, у своєму письмовому поясненні (а. с. 4) та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 показав, що рухався 05.07.2016 року близько 15 год., на автомобілі по вул. М. Левитського, яка є головною дорогою по відношенню до вул. Варшавської, яка є другорядною дорогою. Його автомобілю не надав перевагу в русі автомобіль під керуванням ОСОБА_9, який рухався по вул. Варшавській яка є другорядною дорогою. Вважає що винним у ДТП є водій ОСОБА_9, який порушив ПДР України.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_9 ( а.с. 5), 05.07.2016 року рухався на своєму автомобілі по вул. Варшавській зі сторони вул. Василя Нікітіна в сторону вул. Миколи Левитського. Несподівано для нього з лівого боку помітив автомобіль МАЗ, який рухався по вул. Миколи Левитського зі сторони вул. Мічуріна в напрямку вул. Варшавська по головній дорозі. Він повинен був пропустити автомобіль МАЗ, але так як його не помітив то допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Також вказав, що винним у ДТП є він, ОСОБА_9, так як рухаючись по другорядній дорозі не пропустив автомобіль МАЗ, який рухався по головній дорозі, тому що був неуважним та відволікся від дорожньої обстановки. Тобто останній фактично визнав себе винним у ДТП.

Натомість у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_9 вину не визнав та вказав, що не пропустив автомобіль МАЗ, оскільки на вул. Варшавській був відсутній знак дати дорогу, тобто дороги є рівнозначними.

Разом із тим, судом першої інстанції не перевірено належним чином доводи та твердження ОСОБА_3, не витребувано від Кіровоградської міської ради щодо того чи є вул. Миколи Левитського (Колгоспна) головною дорогою по відношенню до вул. Варшавської.

Проте, згідно листа № 98/03-01-06 від 23.01.2017 року наданого на запит апеляційного суду стосовно того, яка дорога була головною станом на 05липня 2016 року вул. Миколи Левитського чи вулиця Варшавська, головним Управлінням житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради: «Оскільки по вул. Варшавській перед перехрестям з вул. Миколи Левитського встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» то згідно з ПДР України вулиця Миколи Левитського є головною дорогою».

Крім цього, апеляційний суд при цьому бере до уваги фотознімки дороги та витяг з карти міста Кропивницького (а.с.53-54) відповідно яких вул. Миколи Левитського (Колгоспна) є головною дорогою, а вул. Варшавська є другорядною. Тому, водій ОСОБА_3 рухаючись по головній дорозі у даному випадку не допустив порушення ПДР України. Дійсно, як вбачається із схеми ДТП ( а. с.3) на вул. Варшавській з однієї сторони, в момент скоєння ДТП, був відсутній знак 2.1 «Дати дорогу», проте контроль за наявністю встановлених знаків пріоритету на дорогах міста покладено на відповідні органи місцевої влади.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що як ОСОБА_3 так і ОСОБА_9 є місцевими жителями і тому добре обізнані з приводу того, що вул. Микола Левитського є головною дорогою по відношенню до вул. Варшавської, що вони також підтвердили у своїх письмових поясненнях.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що у діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, оскільки він не порушував ПДР України, так як рухався по головній дорозі і не повинен у такому разі був пропускати транспорт, який рухався по другорядній дорозі.

На підставі встановленого, апеляційний суд критично відноситься до показань ОСОБА_9 та допитаного в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_11, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що станом на момент ДТП вул. Миколи Левитського та вул. Варшавська були рівнозначними дорогами, оскільки вказані показання не підтверджуються дійсними встановленими у судовому засідання апеляційного суду фактичними обставинами справи.

Отже, на підставі встановленого, апеляційний суд доходить висновку, що апеляція ОСОБА_3 підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутню складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2016 року,

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2016 року про визнання ОСОБА_3 винним за ст. 124 КУпАП та закриття провадження по справі у зв'язку з закінченням строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. - скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_3 - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв