АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/120/17 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.188-40 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю представника особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, представника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2016 року про притягнення

ОСОБА_5, громадянина України, працює на посаді начальника Головного управління ДФС у Харківській області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2016 року у відношенні ОСОБА_5 головним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності Регіональних представництв Секретаріату Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке настає за ст.188-40 КУпАП.

Як зазначено в протоколі, представник Харківської обласної громадської організації «Союз інвалідів ЧАЕС та афганістану» (далі - ХОГО «СІЧА») ОСОБА_7 22 березня 2016 року звернулась до Управління ДФС у Харківській області із запитом №445-16, про надання інформації про присвоєння грифу в оперативно-технічному відділі оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області довідки №71/20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року про результати дослідження матеріалів фінансово-господарських операцій підприємств.

Проте, відповіддю в.о. начальника Управління ДФС у Харківській області ОСОБА_5 28 березня 2016 року за №105/ЗПІ/20-40-09-13 було відмовлено у наданні запитуваної інформації з огляду на її конфіденційність.

В ході провадження в рамках здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері доступу до публічної інформації до Управління ДФС представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 03 червня 2016 року було направлено лист №11/15-С264937.16/20-101, який містив вимогу щодо надання ХОГО «СІЧА» запитуваної в запиті від 22 березня 2016 року №445-16 інформації, а також надання персональних даних ОСОБА_5, необхідних для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Листом начальника Управління ДФС у Харківській області від 10 червня 2016 року №2052/9/20-4023-06 було повідомлено, що запитувана інформація ХОГО «СІЧА» є конфіденційною, оскільки слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000210 від 01 грудня 2014 року, вказана довідка знаходиться в матеріалах кримінального провадження і доступ до довідки є обмеженим.

Постановою судді Київського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_5, відповідальність за яке передбачена ст.188-40 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив про постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року, якою у задоволенні адміністративного позову ХОГА «СІЧА» до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, відмовлено. В постанові суду звернуто увагу на те, що інформація, яка міститься в довідці №71-20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року містить ознаки таємної інформації; і на час звернення ХОГО «СІЧА» із запитами, доступ до запитуваного документу був обмежений у зв'язку із здійсненням слідчим управлінням фінансових розслідувань досудового розслідування кримінального провадження №0000210 від 01 грудня 2014 року. Судом при розгляді справи було встановлено, що довідка №71-20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року долучена до матеріалів вказаного кримінального провадження. Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року залишено без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року.

З наведених мотивів, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 ознак складу адміністративного правопорушення за ст.188-40 КУпАП, закривши провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову районного суду,вважаючи винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_5 винним за ст.188-40 КУпАП, оскільки в його діях наявні ознаки складу правопорушення за даною нормою.

Апелянт, з посиланням на норми ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.5 Закону України «Про захист персональних даних», ст.ст.11,22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», вказує, що під час розгляду справи суддя не взяв до уваги викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, що ХОГО «СІЧА» не запитувались жодні документи, в тому числі і довідка №71/20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року про результати дослідження матеріалів фінансово-господарських операцій підприємств. Тому, на думку апелянта, постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року по справі №820/263/16 не стосується предмету запиту ХОГО «СІЧА» №445-16 від 22 березня 2016 року та не містить висновків суду, які можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли у зв'язку з розглядом ГУ ДФС у Харківській області даного запиту. Провадження Уповноваженого з прав людини здійснюється стосовно обмеження доступу до інформації про грифування вказаної довідки і питання доступу до неї, як до документу, в рамках провадження, Уповноваженим не розглядається.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 - ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до приписів частини 2 статті 294 КУпАП представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за своїм процесуальним статусом не відноситься до вичерпного кола осіб, яким надано право оскарження постанов про адміністративні правопорушення.

Проте, суд апеляційної інстанції з такими доводами не погоджується. Право Уповноваженого та його представників на апеляційне оскарження постанови місцевого суду в справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з правами людини, може бути реалізовано винятково у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема: під час здійснення нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, які захищаються судом (ст.55 Конституції України), в зв'язку з чим в Уповноваженого та його Представників виникає і право оскаржувати в апеляційному порядку рішення судів першої інстанції в адміністративних справах щодо правопорушень, на підставі норм, прямо передбачених пунктом 10 статті 13 Розділу IV Закону України «Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

В суді апеляційної інстанції представник Управління Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, ОСОБА_3 наполягала на тому, що в діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення за ст.188-40 КУпАП, оскільки посилання на конфіденційність інформації ОСОБА_5 є порушенням вимог ст.22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради з прав людини». Відповідно до вказаної норми органи влади місцевого самоврядування, їхні посадові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов'язані співпрацювати та забезпечувати доступ до матеріалів і документів, у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом, а також надавати інформаційні пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень. На думку Представника, окрім відмови в наданні відповіді чи грифувалася довідка №71/20-40-16-10 від 27 листопада 2014, мало місце і невиконання законних вимог про надання персональних даних посадової особи, необхідних для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечувала доводи апеляційної скарги та наполягала на відсутності в діях ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення за ст.188-40 КУпАП. Підтвердила, що доступ до довідки №71-20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року був обмежений у зв'язку із здійсненням управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області досудового розслідування кримінального провадження №0000210 від 01 грудня 2014 року, і довідка знаходиться в матеріалах цього кримінального провадження. Пояснила, що порядок ознайомлення з такими документами регулюється нормами ст.221 КПК України, якими встановлено, що слідчий, прокурор зобов'язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Представник ОСОБА_2 зазначила, що частиною 1 ст.222 КУпАП встановлена заборона щодо недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування, які можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають це можливим. А незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, як то передбачено ч.2 ст.222 КПК України. Пояснила, що довідка №71-20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року має гриф «обмеження доступу», у зв'язку з чим ХОГА «СІЧА» не могла бути доведена процедура з інформацією про її грифування. Уточнила, що даному факту було надано оцінку і постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року, якою у задоволенні адміністративного позову ХОГА «СІЧА» до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, відмовлено. Визнано, що інформація, яка міститься в довідці №71-20-40-16-10 від 27 листопада 2014 року містить ознаки таємної інформації; і на час звернення ХОГО «СІЧА» із запитами, доступ до запитуваного документу був обмежений у зв'язку із здійсненням слідчим управлінням фінансових розслідувань досудового розслідування кримінального провадження №0000210 від 01 грудня 2014 року. Зазначена постанова колегією суддів Харківського апеляційного адміністративного суду ухвалою від 19 квітня 2016 року залишена без змін і має статус вступившої в законну силу.

Пояснила, що з урахуванням того, що не уявлялося можливим за причин обмеженого доступу надати інформацію по суті запиту, не було і надано особисті дані ОСОБА_8, оскільки він в відповіді від 14 червня 2016 року зазначив про обмеження до документу, вважаючи про відсутність в його діях складу правопорушення.

Крім того, представник ОСОБА_2 вказала, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 пройшли строки, передбачені ст.38 КУпАП, а тому провадження по справі, відповідно до норм ч.7 ст.247 КУпАП не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю, виходячи з того, що відповідь Представник Уповноваженого отримав 14 червня 2016 року, а законодавчо визначений строк притягнення до адміністративної відповідальності - три місяці, закінчився 14 вересня 2016 року.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши доводи представника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2, яка проти її задоволення заперечувала, вважаючи постанову судді районного суду законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення за ст.188-40 КУпАП, судом не перевірено та не надано оцінки доводам Представника уповноваженого, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення,- про ненадання ОСОБА_5 персональних даних на вимогу Представника Уповноваженого. За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції не може бути визнано обґрунтованим в повному обсязі, за відсутності оцінки вказаному факту, в зв'язку з чим підлягає скасуванню.

В той же час, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити ці обставини, оскільки, у розумінні вимог п.7 ст.247 КУпАП, приймаючи справу до розгляду, суд першочергово повинен дослідити обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення та підстави для його закриття, а потім вже, в залежності від встановленого, за відсутності таких обставин, має розглядати справу по суті з встановленням вини правопорушника чи за відсутності такої.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 27 жовтня 2016 року за фактом отриманої Представником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відповіді начальника ДФС України ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_5 від 14 червня 2016 року. Правопорушення, яке ставилося у провину ОСОБА_5 не є триваючим.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

В силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Неодноразово Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

В своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає наявними виключність обставин, які позбавляють можливості для здійснення переконливих висновків щодо наявності чи відсутності винуватості, і повинні тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення,а саме на користь ОСОБА_5, як того наголошує п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності є обставиною, що взагалі виключає провадження у справі, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, як доводи апеляційної скарги представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 по суті ознак правопорушення та обставин, так і доводи ОСОБА_5 і його представника в частині відсутності в його діях вини.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, апеляційна скарга Представника Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 23 листопада 2016 року про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_5, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст.188-40 КУпАП, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі відносно ОСОБА_5 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -