Провадження № 33/792/450/17
Справа № 686/8593/17 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А. Л.
Категорія: ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретарів Єднобик М.О., Яхієвої М.А., особи, щодо якої провадження про адміністративне правопорушення закрито, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора Максимчук Л.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року

щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого на посаді головного інженера Хмельницького державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, не судимого,

провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрито у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення, з 27.09.2016 року по 31.10.2016 року ОСОБА_1 виконував обовязки директора Хмельницького державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, являючись посадовою особою юридичних осіб публічного права, і в цей час 25.10.2016 року на дане підприємство надійшла скарга від ОСОБА_3 на якість отриманого взуття та порушення термінів його виконання. Дану скаргу ОСОБА_1 відправив на розгляд начальнику медичного відділу ОСОБА_4, який підпорядкований заступнику директора підприємства з медичної роботи, а відповідно до наказу № 89-ВК від 30.07.2009 року посаду заступника директора з медичної роботи на даному підприємстві займає близька особа ОСОБА_1В ОСОБА_5, яка є дружиною останнього. За результатами розгляду скарги листом - відповіддю за № 927 від 26.10.2016 року ОСОБА_3, який підписала заступник директора з медичної роботи ОСОБА_5, вказано, що ортопедичне взуття йому відправлено поштовим звязком, однак в листі не вказано причини щодо неналежної якості взуття і причини затримки його виготовлення.

Відповідно до Положення про порядок преміювання керівників, спеціалістів, фахівців та службовців підприємства за основні підсумки господарської діяльності (додаток № 2, 2.1) Колективного договору на 2013-2015 роки, преміювання заступника директора з медичної роботи ОСОБА_5 складається з головних показників: виконання плану виробництва ортопедичного взуття 20%, виконання плану виробництва протезно-ортопедичних виробів 20%, виконання завдання по виготовленню продукції та наданню платних послуг, що не фінансуються з держбюджету - 10% та основних показників, а саме: відсутність замовлень, виготовлених з порушенням встановлених строків 20%, відсутність скарги на обслуговування - 15%, своєчасність та якісне подання звітів про роботу медичного відділу 10%, виконання плану з прибутку 5%. Умови основних показників преміювання, які встановлені для керівників, заступником директора підприємства з медичної роботи ОСОБА_5 за жовтень місяць 2016 року не виконані, а тому її розмір премії за жовтень 2016 року мав бути зменшений на 35%, проте 01.11.2016 року ОСОБА_1, виконуючі обовязки директора, підписав відомість виконання показників преміювання керівникам, працівникам підприємства за жовтень місяць 2016 року, відповідно до якої його дружині встановлено преміювання в розмірі 100% згідно Положення про порядок преміювання керівників, спеціалістів, фахівців та службовців підприємства за основні підсумки господарської діяльності колективного договору на 2013-2015 роки. При цьому в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, починаючи з 01.11.2016 року, не повідомив не пізніше наступного робочого дня Міністерство соціальної політики України про наявність у нього реального конфлікту інтересів при вчиненні вказаних дій, що підтверджується листом відповіддю за № 3629/0/2-17/15 від 22.02.2017 року Міністерства соціальної політики України. Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у бажанні покращити матеріальне становище своєї дружини ОСОБА_5 за жовтень місяць 2016 року, та його службовими повноваженнями щодо його права встановлювати у відсотковому співвідношенні розмір даної премії, виник конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка впливала на обєктивність та неупередженість під час вчинення дій, а саме підписання відомості на підставі якої в подальшому складається наказ про преміювання працівників підприємства за жовтень місяць 2016 року.

На підставі даних обставин зроблено висновок, що даними умисними діями, які виразились у неповідомленні Міністерства соціальної політики України про наявність реального конфлікту інтересів, виконуючий обовязки директора підприємства ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, в протоколі також зазначено, що за вищевказаних обставин виконуючий обовязки директора підприємства ОСОБА_1 в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в умовах реального конфлікту інтересів, 01.11.2016 року підписав відомість виконання показників преміювання керівними працівниками підприємства за жовтень місяць 2016 року, при цьому не зменшивши відсотковий розмір премії своїй дружині ОСОБА_5 за відсутність замовлень, виготовлених з порушенням встановлених строків, що передбачає 20% премії; відсутність скарг на обслуговування, що передбачає 15 % розміру премії, яка передбачена Положенням про порядок преміювання керівників, спеціалістів, фахівців та службовців підприємства за основні підсумки господарської діяльності (додатки №2, 2.1) Колективного договору на 2013-2015 роки, після чого на підставі вищевказаної відомості директором ОСОБА_6 видано наказ №133 від 03.11.2016 року про преміювання працівників підприємства за жовтень місяць 2016 року, відповідно до якого заступнику директора з медичної роботи ОСОБА_5 видано премію у розмірі 4689 грн. 30 коп.

На підставі даних обставин зроблено висновок, що даними умисними діями, які виразились у вчиненні дій в умовах реального конфлікту інтересів, виконувачем обовязків директора підприємства ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі, суд своє рішення мотивував тим, що посадова особа мала бути наділена відповідними повноваженнями і повинна існувати суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень. Аналізуючи поняття "потенційний інтерес" та "реальний інтерес", які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", можна прийти до висновку, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об'єктивний вираз, а також часовий взаємозв'язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Отже, суд вважав, що ОСОБА_1 міг мати потенційний конфлікт інтересів, проте реального конфлікту інтересів не було, оскільки обєктивно підписання не передбачених ніякими локальними актами виконання показників преміювання безпосередньо не впливало (не вплинуло) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень керівником підприємства ОСОБА_6 для надання премії ОСОБА_5

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову, як незаконну, скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на нього стягнення в межах санкції ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства.

Стверджує, що відповідно до Положення про порядок преміювання керівників, спеціалістів, фахівців та службовців підприємства за основні підсумки господарської діяльності» (додатки №2, №2.1) Колективного договору на 2013-2015 рр. преміювання заступника директора з медичної роботи ОСОБА_5 складається з головних показників, які відображаються у відомостях керівників структурних підрозділів (дані статистичної та бухгалтерської звітності) та подаються до директора підприємства, на підставі чого видається наказ про преміювання працівників.

Звертає увагу на те, що умови основних показників преміювання, які встановлені для керівників, спеціалістів, фахівців та службовців, заступником директора Підприємства з медичної роботи ОСОБА_5 за жовтень місяць 2016 року не виконані, а тому її розмір премії за жовтень 2016 року мав бути зменшений на 35%.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги інформацію Українського товариства сліпих від 25.10.2016 року, відповідно до якої на адресу Хмельницького державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства надійшла скарга за вихідним №34 від 25.10.2016 року, в якій ОСОБА_7, інвалід 1 групи, скаржиться на якість отриманого взуття та порушення термінів його виготовлення, яку виконуючий обовязки директора підприємства ОСОБА_1 направив для розгляду начальнику медичного відділу.

Незважаючи на це, виконуючий обов'язки директора ОСОБА_1 підписав відомість виконання показників преміювання керівними працівниками Підприємства за жовтень місяць 2016 року, відповідно до якої наказом директора №133 від 03.11.2016 про преміювання працівників підприємства за жовтень 2016 року його дружині встановлено преміювання в розмірі 100% згідно «Положенням про порядок преміювання керівників, спеціалістів, фахівців та службовців підприємства за основні підсумки господарської діяльності» (додатки № 2, № 2.1) Колективного договору на 2013-2015 рр.

Тому, на думку прокурора, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у бажанні покращити матеріальне становище своєї дружини ОСОБА_5 за жовтень місяць 2016 року, та його службовими повноваженнями щодо його права встановлювати у відсотковому співвідношенні розмір даної премії, виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка впливала на об'єктивність та неупередженість під час вчинення дій, а саме підписанні відомості на підставі якої в подальшому складається наказ про преміювання працівників Підприємства за жовтень місяць 2016 року.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в її межах, дійшов наступного висновку.

Переглядаючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що факти зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення свого підтвердження не знайшли, адже ОСОБА_1 наказ про преміювання не підписував, а отже не впливав і не міг вплинути на її виплату.

Даний наказ про преміювання працівників за жовтень 2016 року підписаний керівником підприємства ОСОБА_6, в якому, серед іншого, визначений і розмір такого преміювання, в тому числі і для дружини ОСОБА_1

Підставою ж для виплати премії, відповідно до Положення про порядок преміювання керівників, спеціалістів та службовців підприємства, являються виключно дані статистичної і бухгалтерської звітності та наказ директора.

Таким чином, саме по собі підписання ОСОБА_1 таблички виконання показників преміювання працівників не дає підстав для висновку про наявність суперечності між приватним інтересом останнього та його службовими повноваженнями, яка б вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення відносно преміювання дружини останнього ОСОБА_5

Дійсно, відповідно до Положення про порядок преміювання керівників, спеціалістів та службовців підприємства, розмір такого преміювання залежав від виконання працівниками основних показників преміювання і ОСОБА_1, як виконувач обовязків директора Хмельницького державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, потенційно міг вплинути на розмір такого преміювання.

Однак, відповідальність за ст.172-7 КУпАП настає виключно в умовах реального конфлікту інтересів, і ознак існування такого конфлікту у ОСОБА_1 дані протоколу про адміністративне корупційне правопорушення не містять.

Системний аналіз правових норм, які регулюють питання корупційних правопорушень, свідчить про те, що багато дій є прямим обовязком державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, тому слід врахувати, що такі дії належать до корупційних правопорушень лише за умови, що вони вчинені з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг, в тому числі і на користь третіх осіб. За відсутності такої мети, в тому числі і за недоведеністю такої мети відповідними доказами, протокол про вчинення корупційного правопорушення за ст.172-7 КУпАП складений не може бути, а справа за таке діяння, що надійшла до суду, має бути закрита за відсутністю складу правопорушення.

Крім того, стаття 62 Конституції України закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Посилання ж на прокурора на скаргу, яка надійшла від ОСОБА_3, з приводу якості отриманого ним взуття та порушення термінів його виготовлення, як на підставу невиконання основних показників преміювання заступником директора Підприємства з медичної роботи ОСОБА_5 за жовтень місяць 2016 року, не перебуває у причинному наслідкову звязку із діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи. Постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі щодо нього є законною та належним чином вмотивованою з відповідною правовою оцінкою досліджених обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б служили підставою для скасування постанови суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

У звязку із наведеним, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року, якою закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_8