АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, вважаючи оскаржувану постанову незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що накладене на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що суд при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення не врахував дані про особу порушника, його майновий стан, обставини, що пом'якшують його відповідальність, а також не обґрунтував свій висновок про необхідність застосування саме такого виду стягнення.

Просить врахувати, що автомобіль використовується ОСОБА_2 у робочих цілях і позбавлення його права керувати ним ставить його у скрутне становище, оскільки він не має іншого способу заробітку для проживання.

За наслідками апеляційного розгляду просить змінити накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення на штраф у встановленому розмірі.

Просить також поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, який відбувся без його участі.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи захисника про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження з огляду на те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_3, без належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, оскільки наявна в матеріалах справи довідка свідчить, що конверт з повісткою адресату не вручено. У зв'язку з цим, суд задовольняє клопотання захисника та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 06.11.2016 року о 05:30 год. в місті Києві по вул. Бережанській, 15, керував автомобілем «Фіат»,д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення п.2.5 ПДР України від проходження медичного огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності свідків.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлені судом фактичні обставини правопорушення та доведеність винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні в поданій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суддя, діючи у відповідності до положень ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП та є безальтернативним адміністративним стягненням.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи захисника про те, що накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення суперечить вимогам закону.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз

Справа № 33/796/643/2017

Категорія КУпАП: ст.130

Головуючий в 1 інст.: Тітов М.Ю.