АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3557/16-п Номер провадження 33/786/122/17Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 28 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Полтави, українка, не працююча, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, 09.10.2016 року, о 20.40 год., ОСОБА_2, по вул.Сакко, 190, в м.Полтава, керувала автомобілем „BMW X5, д.н.з. ВІ 7553 DC, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проведено за допомогою алкотестера „Драгер в присутності двох свідків. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушила п.2.9 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки причини неявки в судові засідання є поважними. Судом не враховано її стан здоровя, незадовільний стан якого позбавив змоги прибути на розгляд справи.

Вказує що за три години до керування транспортним засобом випила келих сухого вина, а дані, отриманні під час огляду на стан спяніння, є сумнівними.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, зокрема, не взято до уваги відсутність постійного місця роботи та стабільного заробітку, перебування на її утриманні неповнолітньої доньки. Окрім того, остання займається активною волонтерською діяльністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась. Покарання у виді позбавлення права керування поставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки автомобіль використовується нею для отримання доходів.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09.10.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на обєктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійсно керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що підтверджується матеріалами справи.

Складаючи 09.10.2016 року протокол про адміністративне правопорушення, інспектор роти №3 батальйону УПП в м.Полтаві ДПП запропонував ОСОБА_2 добровільно пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу алкотестер, на що остання погодилася, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.10.2016 року, ОСОБА_2, згідно даних приладу газоаналізатора алкотестер 6820 „Drager №0255, перебувала в стані алкогольного спяніння, концентрація алкоголю в крові якої становила 1,14% проміле, що відноситься до легкого ступеню сп'яніння.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Суд також враховує факт визнання ОСОБА_2 провини у вчиненому правопорушенні на момент складення протоколу, де зазначила, що вину визнає в повному обсязі. Відповідно до наданих ОСОБА_2 пояснень, перед керуванням транспортним засобом остання вживала вино, після чого поїхала на своєму авто до магазину.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

В свою чергу, відповідно до положень ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, справу було неодноразово призначено до розгляду, про що судом першої інстанції направлялися повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, однак, остання в судові засідання не зявлялась, надсилаючи на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи у в звязку з незадовільним станом здоровя та перебуванням на лікуванні в медичній установі, що позбавляло її можливості зявлятися на розгляд справи.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про вручення ОСОБА_2 вказаних повідомлень, які кожен раз поверталися за закінченням строку зберігання, що свідчить про її неналежне повідомлення про розгляд справи.

Окрім того, подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 надала підтверджуючі документи, а саме, довідки, згідно яких, остання, в період з 08.12.2016 року по 16.12.2016 року та з 27.12.2016 року по 06.01.2017 року, знаходилася на лікуванні в Полтавській обласній клінічній інфекційній лікарні.

В звязку із вказаним, суд першої інстанції прийшов хибного висновку щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_2, оскільки остання, на момент розгляду справи, знаходилась на лікуванні та не могла брати участь у її розгляді.

У відповідності до положення ст.38 КУпАП, частина третя якої вказує, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення разом складено 09.10.2016 року, а на момент розгляду справи, тобто 24.02.201 року, строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, сплинув.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Тому, постанову районного суду не можливо визнати законною і вона підлягає безумовному скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадженні по справі закрити у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай