Справа №584/180/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/172/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,за участю ОСОБА_3, захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у звязку з тим, що він 28 січня 2017 року о 08 год. 25 хв. в м. Путивль по вул. Дзержинського керував автомобілем марки ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що постанова судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки, на думку ОСОБА_3, достовірних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Передбачений ст.251 КУпАП, як доказ по справі протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку старого зразка, який з 01 січня 2017 року втратив чинність на підставі Закону України «Про Національну поліцію», а тому не може бути належним та допустимим доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Звертає увагу на те, що огляд працівниками поліції на стан спяніння проводився не на місці зупинки транспортного засобу, як це передбачено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а на іншій вулиці. Крім того, вважає, що тестування Драгером проводилося з порушеннями, оскільки поліцейські не інформували його в присутності свідків про порядок застосування спеціального технічного засобу, а сам прилад не приводився до стану готовності, як того вимагають Методичні рекомендації, затверджені розпорядженням МВС України від 01.07.2010 року №500. Також, зауважує, що прилад «Драгер 6810» на час огляду на стан алкогольного спяніння не пройшов відповідну повірку та не був придатним для використання, про що, на думку ОСОБА_3, свідчать суперечності між показниками температури повітря, зафіксованими Драгером та показниками, викладеними в довідці МНС.

Крім того, звертає увагу на те, що напередодні звертався до лікаря, і йому було встановлено діагноз ГРВІ, зовнішні ознаки якого схожі на ознаки алкогольного спяніння, у звязку із чим вважає, що поліцейські незаконно провели перевірку на стан алкогольного спяніння за допомогою технічних засобів. Вважає, що суд безпідставно критично віднісся до показів свідків, наданих в суді першої інстанції, які пояснили, що працівники поліції не запитували у нього, чи згоден він з результатами огляду на стан спяніння та не пропонували пройти огляд в медичному закладі. Згідно довідки Путивльської ЦРЛ ОСОБА_3 28 січня 2017 року в стані алкогольного спяніння не перебував. Таким чином, вважає, що доказів, які б підтверджували керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, матеріали справи не містять, а ті, на які посилається суд, складені з порушенням діючого законодавства, та не можуть бути визнані доказами, з огляду на практику Європейського суду з прав людини.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252,280 при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суд, всупереч вказаним вимогам закону, припустився неповноти судового розгляду, і на думку суду апеляційної інстанції, всебічно та об'єктивно не з'ясував всі обставини справи.

Так, у відповідності до п.п.4,5 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Проте, згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та даних результату тесту на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер».

Разом з тим, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що дійсно вранці 28 січня 2017 року о 08 год. 25 хв., знаходячись за кермом автомобіля НОМЕР_2 рухався по вул. Дзержинського у м. Путивль, де був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням приладу «Драгер», на що він погодився, бо не сумнівався у тому, що висновок буде негативний.

В ході проведеного огляду показник тесту приладу «Драгер» показав 0,87 проміле.

З вказаними результатами огляду не був згоден, оскільки в стані алкогольного спяніння не перебував. Ще під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ставив під сумнів результати тесту спеціального приладу «Драгер», оскільки на момент його огляду прилад «Драгер» вже був розпакований та в нього був вставлений мундштук.

Даний факт підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наданими суду першої інстанції, які були присутні при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», та зазначили, що на момент огляду мундштук вже був розпакований та вставлений в «Драгер».

При цьому, з показів даних свідків вбачається, що поліцейські в їх присутності не зясовували у ОСОБА_3, чи згоден він з результатами огляду та не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоровя.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу безпеки дорожнього руху ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7, не зміг пояснити, хто і за яких обставин вставляв мундштук у прилад при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння.

За таких, підстав ставити під сумнів надані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покази під час судового розгляду в суді першої інстанції в апеляційного суду немає.

Крім того, факт перебування ОСОБА_3 на час його огляду поліцейськими в стані алкогольного спяніння спростовується актом медичного огляду та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 січня 2017 року, наданими КУ Путивльська ЦРЛ, відповідно до якого ОСОБА_3 на час його огляду не перебував в стані алкогольного спяніння (а.с. 18-19).

Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції лікар ОСОБА_8, підтвердив, що 28 січня 2017 року проводив огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння. Після отримання результатів лабораторного дослідження крові ним було надано висновок про те, що ОСОБА_3 28 січня 2017 року у стані алкогольного спяніння не перебував.

З огляду на викладене вище, при прийнятті оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділу безпеки дорожнього руху ГУ НП в Сумській області порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу всім наявним у справі доказам не надав та в порушення вимог ст.ст.245, 252,280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та результат тестування приладу «Драгер» не можуть визнані достатніми та допустимими доказами наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.