Справа №488/2841/17 19.09.2017
Провадження №33/784/394/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Куценко О.В.

за участю секретаря - Алексишинця М.П.

іншого учасника ДТП - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2017 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП України закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 6 квітня 2017 року о 16.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр. Богоявленському в районі будинку № 234 б у м. Миколаєві не слідкував за дорожньою обстановкою та при перестроюванні та зміні напрямку руху праворуч, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з рухаючимся праворуч в попутному напрямку автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя суду першої інстанції вказав, що схема ДТП складена у порушення вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, вона не містить жодного сліду та предмету, що стосується пригоди (осип ґрунту, скла від пошкодження автомобілів) та гальмового шляху коліс автомобілів, хоча зі слів учасників пригоди такі сліди були наявні на час ДТП. За цих підстав суд позбавлений можливості встановити дійсне місце зіткнення, яке на схемі ДТП позначене в двох місцях - зі слів обох учасників ДТП, та таким чином усунути суперечності між показаннями сторін; що і не було зроблено співробітниками поліції при складанні схеми ДТП, хоча на час збору матеріалів, на переконання судді, останні мали реальну можливість це зробити.

Також суддя зазначив, аналізуючи матеріали адміністративної справи, пояснення учасників процесу, суд не може прийняти до уваги докази, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі до нього щодо винуватості у даній ДТП водія ОСОБА_2 та зробити однозначний висновок щодо цього, оскільки дані відомості є виключно суб'єктивним сприйняттям обставин пригоди особою, яка склала даний протокол, яка зробила такий висновок виключно на підставі показань потерпілого ОСОБА_1, залишивши поза увагою показання ОСОБА_2 щодо порушень ПДР України потерпілим.

На переконання судді, інших доказів вини ОСОБА_2 органом, що склав протокол, суду не представлено.

Не погоджуючись із постановою суду, інший учасник ДТП - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2018 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_2 ст. 124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

На його думку, висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.1, 10.3 ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах та належним чином не мотивований.

Вказує, що з виною своєю ОСОБА_2 погодився і своїм поясненнями в протоколі підтвердив зафіксовані працівниками поліції відомості, що зазначені у вищезазначеному протоколі.

Стверджує, що пояснення ОСОБА_2 у судовому засіданні є надуманими, на місці ДТП він визнав свою вину.

На переконання апелянта, ОСОБА_2 при перестроюванні не дотримався п. 10.4, а також порушив п.10.1. ПДР України, а саме перед початком зміни напрямку руху (повороту на право) не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим причинив механічні пошкодження його авто.

Тобто, на переконання апелянта, ОСОБА_2 здійснював поворот праворуч раптово, без попереднього зайняття крайньої частини дороги та без з'ясування, чи безпечним буде даний маневр для інших учасників дорожнього руху.

Також, на думку апелянта, ОСОБА_2 не дотримався п. 10.3. ПДР України.

Апелянт вказує, що не знаходить свого підтвердження пояснення ОСОБА_2 про те, що ним був завчасно включений правий сигнал повороту, однак, судом не зазначено, які докази та які обставини справи підтверджують даний факт, що, на переконання апелянта, свідчить про неналежну оцінку судом доказів та необґрунтованість судового рішення.

Стверджує, що, всупереч вимогам ст. 278, 280, 283 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху га експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема, шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів, та, з урахуванням встановленого, обставини, передбачені ст. 247, 280 КУпАП.

За викладених обставин, апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний, необґрунтований та невмотивований висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень вимог Правил дорожнього руху України, а, відповідно, і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.?

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався, не з'ясував всі обставини, не дослідив і належним чином не оцінив всі докази та дійшов невірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 229206 від 6 квітня 2017 року (а.с. 1), який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 06 квітня 2017 року близько 16.00 год. в м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3, по пр. Богоявленському в районі будинку №234 б, не слідкував за дорожньою обстановкою та при перестроюванні та зміні напрямку руху праворуч не надав переваги в русі та допустив зіткнення з рухаючимся праворуч в попутному напрямку автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1, що завдало механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього, погодився з фактичними даними викладеними в протоколі, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно записав «Протокол составлено правильно».

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

В своїх письмових поясненнях, наданих співробітникам поліції після ДТП, ОСОБА_2 зазначив, що 6 квітня 2017 року приблизно о 16 год. 00 хв. він рухався на автомобілі «Камаз», д.н.з. НОМЕР_5, зі сторони вул. Янтарна по пр. Богоявленському в бік Кульбакінського повороту. По пр. Богоявленському, 234 «б» навпроти торгового центру «Мой дом» їхав у лівій крайній смузі, після чого вирішив повернутись до правої смуги. Увімкнув покажчик повороту, у правій смузі рухався маршрутний т/з, слідом за яким «Ваз 2105». Маршрутний т/з проїхав, і він, не побачивши автомобіль «ВАЗ», з яким допустив зіткнення. В результаті ДТП його авто отримало механічні пошкодження.

Вказані пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з даними викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, даними схеми до нього та поясненнями іншого учасника ДТП (водія автомобіля НОМЕР_6) - ОСОБА_1, які той надавав працівникам поліції на місці ДТП, в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції. Із яких вбачається, що 6 квітня 2017 року близько 16 год. 00 хв. він рухався по проспекту Богоявленському з Корабельного р-ну в бік міста. Рухався зі швидкістю близько 30 - 40 км/год. в крайній правій смузі, не змінюючи напрямку руху. Біля будинку №243 б по пр. Богоявленському він почув позаду звуковий сигнал автомобіля. Подивившись в дзеркало заднього виду, та побачив, що автомобіль «Камаз», який рухався в попутному напрямку в крайній лівій смузі, почав зближатись з його автомобілем, він тільки прискорився, як почув сильний поштовх у задню частину його автомобіля НОМЕР_6. Після чого його автомобіль закрутило під передню частину автомобіля «Камаз», під час закручування він почув ще один удар в лівий бік його авто. Таким чином він опинився на лівій смузі дороги. В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження Він в автомобілі знаходився сам, тілесних ушкоджень йому завдано не було.

Вказаний факт дорожньо-транспортної пригоди в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, 234 «б» 6 квітня 2017 року за участю автомобілів «Камаз 5511», д.н.з. НОМЕР_5, та «ВАЗ 2105» , д.н.з. НОМЕР_7, підтверджується і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), яка підписана і ОСОБА_2, і ОСОБА_1, згідно якої, автомобілі отримали наступні пошкодження: автомобіль «Камаз 5511», д.н.з. НОМЕР_5, - правий передній обдув вм'ятина, права частина переднього бамперу вм'ятина з поривами; автомобіль НОМЕР_6, - дві вм'ятини у задньому лівому бампері, задні ліві двері - розрив металу, вм'ятина, розбите скло, передні ліві двері - вм'ятина, ліве переднє крило - вм'ятина по всьому периметру.

Сукупність досліджених доказів, їх оцінка свідчать про те, що ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_8, по пр. Богоявленському в районі будинку №234 б, не слідкував за дорожньою обстановкою та при перестроюванні та зміні напрямку руху праворуч не надав переваги в русі та допустив зіткнення з рухаючимся праворуч в попутному напрямку автомобілем НОМЕР_9, під керуванням водія ОСОБА_1, що завдало механічні пошкодження.

Тобто, ОСОБА_2 порушив пункти: п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що спричинило пошкодження автомобіля НОМЕР_9.

Тому, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП.

Інші обставини ДТП, на які вказував ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції, а саме, що він рухався зі сторони Корабельного району в бік Кульбакіне в крайній лівій смузі, увімкнув правий поворот, щоб перестроїтися в праву смугу та надати дорогу маршрутному таксі, яке їхало за ним та в цей час в нього в'їхав автомобіль потерпілого, який також рухався по лівій смузі, зіткнення відбулось на крайній лівій смузі, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи, та повністю спростовуються дослідженими судом доказами, наявними в матеріалах справи та досліджених апеляційним судом.

За такого, висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необгрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням вимог матеріального та процессуального права, з прийняттям нової постанови, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню.

Проте, з урахуванням того, що з дня вчинення правопорушення до дня розгляду справи пройшло більше трьох місяців, протягом яких на ОСОБА_2 можливо було накласти адміністративне стягнення (згідно ст. 38 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2017 року - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя