Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/7427/16-п Суддя в 1-й інстанції Дацюк О.І.
Провадж. № 33/778/97/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Денщіка М.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 27 листопада 2016 року о 05 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по пр. Соборному, 87 з ознаками сп'яніння, будучи зупиненим поліцейським, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Денщік М.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на незаконність оскаржуваної ухвали, ряд порушень прав ОСОБА_1, зазначаючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений с порушенням норм чинного законодавства, а саме в протоколі не вказано, що в якості доказів додається диск з відеоматеріалами, на який суд посилається в оскаржуваній постанові. Вважає твердження суду щодо зупинки автомобіля Nissan Navara під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції хибним, що підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначає, що доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у вказаний в постанові проміжок часу, немає, і тому судження, що ОСОБА_1 був водієм, який відмовився від проходження медичного огляду є неправильним та таким, що не ґрунтується на жодного доказі. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та адвокат Денщік М.С. не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. За телефонним повідомленням адвокат підтвердив власну обізнаність та обізнанність ОСОБА_1 про судовий розгляд, висловив прохання про розгляд справи за їх відсутності.

Наведені обставини, згідно ч.6 ст. 294 КУпАП, надають можливість проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та адвокат Денщіка М.С.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 385394 від 27 листопада 2016 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 6, 7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення складення протоколу про адміністративне правопорушення з приводу того, що в протоколі не вказано, що в якості доказів додається диск з відеоматеріалами є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, до протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази, рапорти посадових осіб ДСНС, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В протоколі серії АП2 № 385394 від 27 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 у графі додатків до протоколу вказано матеріали справи. Відеозапис подій 27 листопада 2016 року являється матеріалом справи, який містить інформацію про правопорушення.

Твердження апелянта щодо відсутності доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки Nissan Navara та був зупинений працівниками поліції с посиланням на показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необґрунтованими.

Так, суддя суду першої інстанції вказала, що пояснення ОСОБА_1 щодо того, що автомобілем Ніссан він не керував, а керував ним ОСОБА_3, на переконання суду повністю спростовані відеозаписом з боді-камер поліцейських, долученим до матеріалів справи.

При цьому пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд цілком слушно оцінив критично, оскільки вони є суперечливими, непослідовними, неконкретними, а також врахував перебування вказаних свідків із ОСОБА_1 у дружніх стосунках.

Натомість, згідно відеозапису з боді-камери подій 27 листопада 2016 року в 05.34 год. на запитання поліцейського ОСОБА_1 відповів, що він сів за кермо, щоб сто метрів доїхати до кафе, оскільки перебував у меншому стані алкогольного сп'яніння ніж інші присутні особи.

Зазначеним відеозаписом також зафіксована відмова ОСОБА_1 у присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі.

Отже, викладенні доводи в апеляційний скарзі захисника Денщіка М.С. не спростовують факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмови від проходження медичного огляду і тому, на думку суду апеляційної інстанції, є непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Денщіка М.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник