Справа №585/1244/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 33/788/200/17 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,з участю ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, за ст.122-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 153 грн., на підставі ст.36 КУпАП, визначено остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 27 лютого 2017 року о 22 год. 20 хв. по вул.Миколаївській в м. Ромни керував мопедом Дельта б/н з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння у визначеному законом порядку, при цьому, керуючи транспортним засобом у цьому ж місті по вул. Покровський Узвіз, також не виконав вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, чим порушив п.п.2.4,2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі. Свої вимоги мотивує тим, що справа розглянута з порушенням вимог закону за відсутності ОСОБА_3 та його належного сповіщення про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості забезпечити належний захист своїх прав. При цьому зауважує, що інспектором не було проінформовано ОСОБА_3 про порядок застосування до нього спеціального технічного засобу та не надано для огляду свідоцтва про державну реєстрацію технічного засобу, в тому числі не було вручено і копію протоколу про адміністративне правопорушення. Наголошує, що його вина у скоєному доводиться виключно протоколом про адміністративне правопорушення та вказує, що факт виявлення працівником поліції різкого запаху алкоголю з порожнини рота з огляду на положення чинного законодавства не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Зазначає, що від керування транспортним засобом його не було відсторонено, тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося, що є свідченням перебування його у тверезому стані, а проведений відносно огляд є недійним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як слідує з матеріалів справи, вказаних вимог закону суддя районного суду не дотримався.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд справи відбувся 18 квітня 2017 року за відсутності ОСОБА_3 При цьому будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи чи отримував повістку з повідомленням про це, в матеріалах справи відсутні.

Отже суд, в порушення вимог 268 КУпАП, не прийняв заходів для належного сповіщення ОСОБА_3, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи, чим порушив його право на захист.

З огляду на викладене, судове рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності суперечить вимогам ст. 6 Європейської конвенції з прав людини щодо справедливого судового розгляду не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови на підставі п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розглядаючи справу, суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП., відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, а саме, протоколами серії АП2 №520651, №520652, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, письмовими поясненнями ОСОБА_3 згідно протоколів про адмінправопорушення.

За таких обставин, доводи апелянта Д.В. з приводу відсутності в його діях ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, з огляду на викладене, є безпідставними.

При цьому протоколи про адміністративне правопорушення складені згідно вимог чинного законодавства і піддавати сумніву їх законність, на чому зауважує апелянт, не вбачається.

До того ж, слід зауважити, що матеріалами вказаної справи ОСОБА_3 інкримінується саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому доводи апелянта з приводу виявлених працівником поліції ознак алкогольного сп'яніння, проведеного відносно нього огляду, також не є слушними.

Твердження апелянта з приводу невручення йому копії протоколу також не заслуговують на увагу, оскільки переконливих доводів на рахунок цього в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується решти доводів апелянта, то жодного доказу, який би підтверджував їх достовірність та спростовував винуватість останнього у правопорушеннях, які йому інкримінується, надано не було.

Згідно вимог ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, при цьому за змістом ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи досліджені матеріали справи, обставин вчиненого правопорушення, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, те, що ОСОБА_3 непрацевлаштований, відсутність обставин, які пом'якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, при цьому беручи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив два правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, справи про які розглядаються одночасно, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої є безальтернативною, що буде необхідним і достатнім для визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення останньою нових правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 - скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.