Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/3905/16-п Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/778/164/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, та його захисника-адвоката Незоли А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 15 листопада 2016 року приблизно о 14-20 год., по вул.Павлокічкаська в м.Запоріжжя, керував автомобілем Шевроле Лачетті, д/н НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, мають однобічний характер, через що постанова ґрунтується лише на припущеннях, які суперечать вимогам діючого законодавства України. Крім того зазначає, що суд не надав належної оцінки поясненням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, письмовим поясненням ОСОБА_2, а також довідці з місця роботи ОСОБА_5 Також, на думку апелянта, сам факт визнання у поясненнях до адміністративного протоколу вживання незначної кількості алкоголю, не може бути доказом наявності стану сп'яніння саме у момент керування транспортним засобом та бути основою до складання протоколу. Окрім цього апелянт вважає, що дії працівників поліції були явно незаконним внаслідок того, що його було затримано не під час керування власним автомобілем, а коли автомобіль взагалі знаходився у нерухомому стані, а він перебував поруч багажного відділення.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Незолу А.О., які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні в повному обсязі; перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що він дійсно 15 листопада 2016 року, у першій половині дня вжив 30 гр. коньяку, після чого відпочивав близько двох годин. Приблизно о 14 годині поїхав на ринок по вул.Павлокічкаській, біля якого працює його син. На ринку разом зі своїм товаришем розпив пляшку горілки, а коли повернувся до машини, щоб покласти речі, його зупинили працівники поліції для складання протоколу про порушення правил дорожнього руху, а в подальшому за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Винним себе не вважає, оскільки автомобілем не керував, та не збирався керувати.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до пояснень ОСОБА_2, які тричі змінювалися під час розгляду справи, та вважає, що вони надані останнім з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №367939 від 15 листопада 2016 року (а.с.1), а також актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, та погодився пройти медичний огляд (а.с.3), направленням на огляд водія до КУ «ЗОНД» з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.4), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння №6688 від 15 листопада 2016 року, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.5).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд допитав особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2, інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, - Посника В.О., іншого інспектора поліції Жилюка М.О., в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, також дослідив докази які наявні в матеріалах адміністративної справи, та які були долучені учасниками процесу у судовому засіданні, в тому числі і відеозапис подій, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_2, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №367939 від 15 листопада 2016 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

За клопотанням захисника-адвоката Незоли А.О., судом апеляційної інстанції з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР, витребувана копія акту медичного огляду щодо ОСОБА_2, на підставі якого складено висновок лікаря №6688 від 15 листопада 2016 року.

Згідно відомостей які містяться у даному акті, медичний огляд проведений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Методом лабораторного тестування є перевірка сечі на етанол. Результати лабораторних тестів - виявлений етанол, 3,27 проміле. Заключний діагноз - алкогольне сп'яніння (а.с.67-69)

Також суд належним чином оцінив пояснення ОСОБА_2, та спростував його твердження про те, що у стані алкогольного сп'яніння він не керував транспортним засобом, спиртні напої вживав зі своїм знайомим у кафе на ринку, та вподальшому за кермо сідати не планував, а машину повинен був віддати своєму синові.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко