Справа №718/488/17
Провадження №3/718/158/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 року суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мізюк В.М., за участю секретаря Безушко М.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Чернівці щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1., згідно яких останній 13.02.2017 року о 04:05 годині в с. Суховерхів, по вул. Крутій, 2, керував транспортним засобом Mazda E2200D з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обстановці, нечітка мова. Огляд на стан спяніння в порядку встановленому законом водій відмовився проходити в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав та суду показав, що 13.02.2017 року його батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підвозили його із дружиною додому. Рухаючись в с. Суховерхів в них закінчилось пальне, а тому його батько та ОСОБА_4 взяли каністру і вирушили на заправку, а він з дружиною залишився в машині. Через деяких час підїхали працівники поліції, які повідомили йому що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння та незаконно склали відносно нього протокол. Від проходження медичного огляду відмовився, оскільки не заперечував той факт що перебував у стані алкогольного спяніння, однак автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що 13.02.2017 року до нього зателефонував його син ОСОБА_1 та попросив забрати його із дружиною від матері. Оскільки сам ОСОБА_2 вже вживав алкогольні напої, він попросив ОСОБА_3 сісти за кермо його автомобіля та забрати сина. Згодом, коли він забрав сина та повертався додому, в них закінчилося пальне, а тому він разом із ОСОБА_3 вирушили на заправку, в автомобілі в цей час залишився його син ОСОБА_1 разом із своєю дружиною. Повернувшись з заправки він побачив, що поліції вже стояла біля його машини.

ОСОБА_3 надав суду аналогічні покази, зазначивши що за кермом автомобіля перебував тільки він.

Свідок ОСОБА_5, яка являється дружиною ОСОБА_1, суду показала, що 13.02.2017 року ОСОБА_2 разом із своїм товаришем везли її з чоловіком додому. В с. Суховерхів в них закінчилось пальне, а тому ОСОБА_2 вирушив за ним до заправки. За час його відсутності до автомобіля підходили тільки працівники поліції, жодних свідків чи понятих не було.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що 13.02.2017 року вона поверталася із гостей та побачила зупинений автомобіль. Підійшовши до автомобіля вона спитала у ОСОБА_1 що трапилося і їй сказали що закінчилася солярка, а тому батько з водієм пішли на заправку.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пояснення надані у судовому засіданні ОСОБА_1 та посилання на сфальсифікованість протоколу про адміністративне правопорушення суд оцінює критично і вважає їх способом захисту ОСОБА_1. Крім того суд критично оцінює і покази свідків, зокрема: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 які являються близькими родичами ОСОБА_1 та прямо зацікавлені в результаті розгляду справи; ОСОБА_4, яка суду надала інформацію що стала відома їй зі слів ОСОБА_1.

Не визнання ОСОБА_1 своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення, суд вважає як намагання уникнути відповідальності, його пояснення у судовому засіданні повністю спростовуються сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №236923 від 13 лютого 2017 року, який складено о 04:40 годині, в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджено їх підписами;

показами інспектора поліції ОСОБА_8, який суду показав, що 13.02.2017 року в нічну пору доби при патрулюванні в с. Суховерхів назустріч їм проїхав мікроавтобус Mazda E2200D. В дзеркало заднього виду він помітив, що в даного автомобіля не освітлюється номерний знак, а тому розвернув службовий автомобіль та почав наздоганяти мікроавтобус. На проблискові маячки та вимогу зупинитися водій мікроавтобуса спочатку не реагував, в звязку з чим інспектором було викликано ще один екіпаж поліції, однак згодом зупинив авто. Підійшовши до автомобіля він побачив ОСОБА_1 який перелазив з переднього водійського сидіння. В ході розмови ОСОБА_1 почав розказувати що він не керував автомобілем, і взагалі у них закінчилося пальне, а тому автомобіль стояв. Крім того, будучи впевненим, що ОСОБА_1 керував автомобілем та виявивши у нього ознаки алкогольного спяніння він запропонував йому пройти огляд на стан спяніння, на що останній відмовився у присутності двох свідків, а тому було складено протокол про адміністративне правопорушення;

інспектор поліції ОСОБА_9 надав суду аналогічні покази;

письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_6, з який вбачається, що 13.02.2017 року близько 04:20 години в с. Суховерхів по вул. Крутій, 2, ОСОБА_1, який керував автомобілем Mazda E2200D, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Крім того ОСОБА_1 відмовився від підпису в адміністративних матеріалах та отримання їх копій.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно положень КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 вважаю, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п. 7 розділу І даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Матеріалами справи, дослідженими судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доказана повністю, оскільки останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння.

Разом з тим суд вважає, що підстав не довіряти поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 немає, оскільки вони є випадковими і не зацікавлені в результаті розгляду справи. Підстав для виклику цих свідків в судове засідання не вбачається.

Крім того, ОСОБА_1 не доведено належним чином, що керування транспортним засобом було здійснено іншою особою, а не ним особисто. Твердження ОСОБА_1 що він не керував автомобілем, а був лише пасажиром, не відповідають дійсності, оскільки він притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, а не керування в стані сп'яніння.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, в судовому засіданні вину не визнав, не надав суду доказів, які помякшують відповідальність, а тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення встановлене санкцією даної статті.

Керуючись ст. 30, 130 ч. 1, 284, 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 320 гривень судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: В.М. Мізюк