Справа № 344/2379/17
Провадження № 33/779/194/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк Ю.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі - АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,

не працює, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 153633 від 10.02.2017 року, ОСОБА_2 10 лютого 2017 року о 22-30 год. в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради по вул. Лугова, керував транспортним засобом марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі-ПДР), за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на факт вживання алкоголю проводився в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подав АС, в якій покликається на незаконність постанови судді щодо нього. Вказує, що дійсно вживав алкоголь того дня, однак не керував транспортним засобом, а відповідальність за знаходження в автомобілі не за кермом чи біля автомобіля, навіть у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, законодавством не передбачена. Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 березня 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 відмовився при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, підтримав подану АС, заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні і пояснив наступне.

10 лютого 2017 року він приїхав до батьків на своєму автомобілі марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради по вул. Лугова. Того дня він допомагав їм по господарству, вживав у невеликій кількості алкогольні напої, однак після цього не керував транспортним засобом. Ввечері він передав свій автомобіль племіннику - ОСОБА_3 на його прохання. Коли племінник назад повернувся, це було приблизно о 22 годині 30 хвилин, залишивши авто біля воріт. Він в цей час прокидав сніг та відчиняв ворота і побачив поліцейських, які повідомили йому, що в автомобілі не працювало заднє підсвічування державних номерних знаків. Під час розмови працівники поліції почули від нього запах алкоголю та запропонували йому пройти огляд на факт вживання алкоголю, на що він погодився та поїхав із ними в Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер. З результатами огляду він згідний, оскільки визнає факт вживання алкоголю. Зазначає, що просив працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення долучити до нього письмові пояснення його племінника - ОСОБА_3, однак вони цього не зробили. Тому заявив клопотання про допит свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції, розглянувши вказане клопотання та встановивши, що у суді першої інстанції вже було допитано свідка ОСОБА_3, тому - задовольнив його частково, викликавши у судове засідання свідка ОСОБА_5 - батька ОСОБА_2, який підтвердив його показання та пояснив наступне.

10.02.2017 року його син ОСОБА_2 приблизно з 18 години вечора гостював у нього та дружини ОСОБА_6, нікуди не відлучався, вони випили по чарці горілки під час вечері, однак син не керував після цього транспортним засобом. Того вечора належний синові автомобіль марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, брав його онук - ОСОБА_3, який є племінником ОСОБА_2 Вказав також, що він бачив поліцейських, які посадили сина у свій автомобіль та відвезли на медосвідування.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного і всебічного з'ясування обставин справи, зважаючи на вимоги ст.272 КУпАП, викликав у судове засідання свідків - інспекторів патрульної поліції ОСОБА_7, який склав даний протокол про адмінправопорушення та ОСОБА_8, який разом з ним здійснював патрулювання 10.02.2017 року.

В засіданні апеляційного суду інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 пояснив, що 10 лютого 2017 року він здійснював патрулювання у складі екіпажу разом з інспектором ОСОБА_8, в ході якого було виявлено транспортний засіб марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, у якого не працювало заднє підсвічування державних номерних знаків. Даний автомобіль було виявлено на центральній вулиці с. Хриплин, де він чітко бачив, як ОСОБА_2 сідав у свій автомобіль, проїхав приблизно півтора кілометра і патрульний автомобіль наздогнав його та зупинив. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля і почав швидко йти від автомобіля, однак він попросив його залишатись на місці. Під час розмови він почув від ОСОБА_2 запах алкоголю та запропонував йому пройти огляд на факт вживання алкоголю за допомогою алкотестера "Drager", на що він погодився. Оскільки у вказаного екіпажу не було пристрою "Drager", то вони викликали інший екіпаж, однак тоді ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду та проїхав із ними в Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер, де підтвердився факт вживання ним алкоголю. Тоді він склав щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. На момент оформлення протоколу у ОСОБА_2 було відсутнє посвідчення водія, він намагався ввести в оману працівників поліції, оскільки щодо нього був складений аналогічний протокол 14.01.2017 року.

За клопотанням ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції було переглянуто диск з відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського ОСОБА_7, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу, на прохання працівників поліції пред'явити посвідчення водія, у ОСОБА_2 воно було відсутнє.

Судом апеляційної інстанції було перевірено вказану інформацію та встановлено, що дійсно на момент вчинення адмінправопорушення 10.02.2017 року у ОСОБА_2 було вилучено посвідчення водія, оскільки постановою Івано-Франківського міського суду від 28.02.2017 року його було визнано винним за вчинення 14.01.2017 року аналогічного адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адмінстягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 у момент зупинки вийшов із автомобіля і почав кидати сніг на лобове скло автомобіля з метою приховання слідів того, що він керував транспортним засобом.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 було повернуто апеляційну скаргу на постанову Івано-Франківського міського суду від 28.02.2017 року у зв'язку із пропущенням строку на апеляційне оскарження.

Вказані постанови з ініціативи суду долучені до матеріалів справи.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно на момент вчинення адмінправопорушення 10.02.2017 року у нього було вилучено посвідчення водія.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду дав пояснення, аналогічні поясненням працівника поліції ОСОБА_7, а також пояснив, що він побачив автомобіль ОСОБА_2 Renault Megan, д.н.з. НОМЕР_1, у якого не працювало заднє підсвічування державних номерних знаків приблизно на відстані за 20 м до під,їзду на його подвір,я. На момент зупинки автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_2, інших осіб не було, а вже через 15-20 хвилин до них підійшов батько та племінник ОСОБА_2, як стало відомо з його слів. Також він заперечив те, що ОСОБА_2 просив долучити до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення племінника - ОСОБА_3

Також ОСОБА_8 заявив, що у поліції є відеозапис з його нагрудної камери, оскільки він був присутній у складі екіпажу патрульної поліції 10.02.2017 року.

Вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні апеляційного суду та встановлено, що ним підтверджуються показання працівників патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить скасувати постанову, а провадження закрити за відсутності події адміністративного правопорушення; пояснення свідка ОСОБА_5, патрульних поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року №14 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постанова судді від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 ухвалена із дотриманням вказаних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя першої інстанції допитав свідків у справі, дослідив інші докази, дав їм правильну та об'єктивну оцінку.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 153633 від 10.02.2017 року (а.с.1); рапортом інспектора поліції ОСОБА_7(а.с.4), даними висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері від 10.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3); даними відеозаписів з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий установлений порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а згідно ч.3 цієї ж статті у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров,я.

Як вбачається із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2017 року, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3).

Крім того, факт вживання алкоголю в той день він особисто підтвердив в судах першої та апеляційної інстанцій.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, за обставин, викладених у протоколі про адмінправопорушення, встановлено поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються переглянутими у судовому засіданні і долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних відеокамер інспекторів поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8

З урахуванням викладеного, апеляційний суд визнає недостовірними, непослідовними та необ'єктивними, як такі, що не узгоджуються з іншими матеріалами справи, пояснення ОСОБА_2 та його батька - свідка ОСОБА_5 щодо тих обставин, що 10 лютого 2017 року о 22-30 год. в с. Хриплин по вулиці Лугова, ОСОБА_2 не керував транспортним засобом марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, оскільки вони повністю спростовуються перевіреними в апеляційній інстанції доказами, тому суд розцінює їх як такі, що спрямовані на його ухилення і вигородження від адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суддею першої інстанції достовірно встановлено, що водій ОСОБА_2 10 лютого 2017 року о 22-30 год. в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради по вулиці Лугова, керував транспортним засобом марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 10.02.2017 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд також враховує той факт, що на момент вчинення ОСОБА_2 10.02.2017 року адмінправопорушення, його вже було притягнуто до адмінвідповідальності згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 28.02.2017 року за вчинення аналогічного адмінправопорушення 14.01.2017 року, тобто фактично через місяць після вчинення адмінправопорушення він вчинив його знову.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції об'єктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 березня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк