АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/450/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Авдєєві А.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, з участю водія ОСОБА_4 та її захисника Надолі Є.В., дослідивши матеріали справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.03.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.03.2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП -

ОСОБА_2 закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 жовтня 2015 року о 13-50 годині в м. Харків, по вул. Новгородській, 83Б, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Део, д.р.н. НОМЕР_1 відповідно до дорожньої обстановки не вірно обрав безпечну швидкість руху, скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим останній була заподіяна матеріальна шкода та порушено вимоги п.12.1, 12.3 ПДР України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій міститься прохання постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.03.2017 року змінити шляхом виключення посилання на те, що в діях потерпілої є невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України та такі дії знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначила, що її вина в ході проведення експертних досліджень не встановлена, а тому вказівка у постанові про наявність у її діях невиконання вимог ПДР України порушує її права та стане перешкодою для одержання нею відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, в свою чергу просить про скасування вищевказаної постанови районного суду та про винесення нової, якою визнати винною у скоєнні ДТП водія ОСОБА_4, посилаючись на те, що саме через порушення ПДР України ОСОБА_4 сталося ДТП, внаслідок якого йому спричинені матеріальні збитки.

Вказує, що суд прийшов до хибного висновку про те, що встановлення вини потерпілої у вчиненні адміністративного правопорушення не входить до предметі доказування по даній справі.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови, з посиланням на те, що її копію ОСОБА_2 було отримано лише 13.03.2017 року, оскільки у судовому засіданні постанова проголошена не була.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст.268 КУпАП, поновляє ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді як пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянтів та їх захисників, які просили про задоволення їх апеляційних скарг та заперечували проти задоволення апеляційних скарг своїх опонентів, вивчивши апеляційні скарги, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляціях, не вбачається виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повно і всебічно вивчені матеріали справи, в результаті чого суддя, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно пояснень ОСОБА_2 він 12.10.2015 року рухався по вул. Новгородській з боку вул. Динамівська по лівій смузі руху, права була зайнята, зі швидкістю 40-50 км/год. Раптово автомобіль з правого боку почав рух не увімкнувши сигнал повороту, відстані між ним та даним автомобілем була приблизно 10 метрів. Він намагався уникнути зіткнення, але праворуч були автомобілі, тому був змушений виїхати на зустрічну смугу щоб уникнути зіткнення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_4 пояснила, що 12.10.2015 року, вона рухалася з правої смуги, увімкнула поворот і зупинилась та хотіла розвернутись. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 їхав з великою швидкістю, після чого вона відчула раптовий удар і вдарилася головою.

Районним судом при винесенні рішення, безпосередньо було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №279936 від 16.10.2015 року; висновок за результатами перевірки матеріалу ДТП ЄО ХМУ ГУМВС України в Харківській області №3119 від 13.10.2015 року; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2015 року; схему до протоколу огляду ДТП від 12.10.2015 року; протокол огляду та затримання транспорту від 12.10.2015 року; пояснення учасників ДТП; висновок судової автотехнічної експертизи №3673 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса, складеного 23.12.2016 року.

Згідно вищевказаного висновку, водій ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації, повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, 12.3 ПДР України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню і чи вбачаться в його діях невідповідності вимогам ПДР України, які знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, експертним шляхом неможливо.

Водій ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації повинна була діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України. Можливість уникнути зіткнення для водія ОСОБА_4 визначалась шляхом виконання нею вимог п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1 та 10.4 ПДР України і знаходились з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши всі матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що в них є достатні дані на підставі яких можна зробити висновок, що причинами ДТП є порушення п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_2

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про порушення п. 10.1, 10.4 ПДР України з боку водія ОСОБА_4, однак питання про її відповідальність за ст. 124 КУпАп вирішенню не підлягає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні неї не складався.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду(судді), стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи характер правопорушення, з приводу якого щодо ОСОБА_2 був складений відповідний протокол, строк накладення адміністративного стягнення за його вчинення на момент розгляду справи суддею сплинув.

За таких умов, закриття провадження у справі за цією нереабілітуючою обставиною не протирічить положенням ст.247 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду про порушення обома водіями вказаних пунктів ПДР України та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, та вважає, що підстав для скасування постанови, за доводами апеляційних скарг, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.03.2017 року про визнання винним ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП та закриття провадження за ст.38 КУпАП, через порушення ним п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, а також про висновок про порушення п.п. 10.1, 10.4 ПДР України з боку водія ОСОБА_4, - залишити без змін.

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило