ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/1101/17
Провадження 3/362/432/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2017 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Г.М. Лебідь-Гавенко, розглянувши матеріали, що надійшли з Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Піонерська), 21, Васильківський район Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 175963 від 28.02.2017 року, 28.02.2017 року о 15 год. 00 хв. в м. Васильків по вул. Грушевського, 20, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 залишив транспортний засіб, не вжив всіх заходів, допустила його самовільний рух. В результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням гр. ОСОБА_3 в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.15.12 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, показала, що 28.02.2017 року о 14 год. 50 хв. була припаркована на власному авто на узбіччі поблизу пішохідного переходу, поруч з аптекою «Низьких цін», оскільки купувала ліки в аптеці. Після купівлі ліків, повернулась в авто, не встигнувши завести автомобіль, відчула незначний удар в задню частину автомобіля від автомобіля який був позаду, а саме «Volkswagen».

Інший учасник даного правопорушення ОСОБА_3 до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи вбачається, що 28 лютого 2017 року біля 15 год. 00 хв.по вул.. Грушевського, 31, він хотів парипаркувати автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 і вийти в магазин купити м'ясо. Перед ним стояв автомобіль «Део Ланос» , державний номерний знак НОМЕР_2. Він хотів зробити маневр заднім ходом, щоб припаркувати автомобіль в дозволеному місці, але стоячий перед ним автомобіль почав котитись назад. Він не встиг включити задню передачу як цей автомобіль фаркопом протаранив передню решітку бампера. Зіткнення бачив свідок який давав покази. Водій вийшов з машини та попросив мене відїхати щоб побачити нанесений удар. Він відїхав і це була його помилка, так як водій тепер своєї вини не визнає.

Інспектор Васильківського відділу поліції Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що сам не був очевидцем зіткнення автомобілем, приїхав на місце ДТП за викликом ОСОБА_1, водій автомобіля «Volkswagen» стверджував, що автомобіль «ЗАЗ» скотився на його автомобіль, а водій «ЗАЗ» стверджувала, що на її авто наїхав автомобіль «Volkswagen», тому ним було складено протоколи на кожного учасника дорожньо-транспорної пригоди. Вважає, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, зазначив, що 28.02.2017 року близько 15 год. 00 хв. він знаходився на зупинці громадського транспорту по вул.. Грушевського,31, де бачив як автомобіль «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, який стояв на пішохідному переході водій вижавши зщеплення, скотився назад, внаслідок чого фаркопом пошкодила автомобіль, який стояв позаду, а саме автомобіль «Volkswagen». Автомобіль «Volkswagen» стояв на місці, не рухаючись.

Свідок ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про розгляд справи, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. З письмових пояснень які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_6 28.02.2017 року о 14 год. 50 хв. знаходилась в автомобілі «Ланос» в якості пасажира, який був припаркований на узбіччі з увімкненою «аварійкою», водій автомобіля вийшов з авто для купівлі ліків в аптеці. Після того як водій повернувся до автомобіля, ззаду зі сторони автобусної зупинки, вона відчула незначний удар, після цього вона побачила, що незнайома людина відчиняє двері зі сторони водія та щось кричить, водій та вона особисто були налякані, тому були змушені викликати поліцію.

Суд, проаналізувавши в системному зв'язку доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, п.п. 15.12 ПДР України відповідно регламентовано, що водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №175963 від 28.02.2017 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- схемою до протоколу огляду місця дорожно-транспортної пригоди по вул. Грушевського, 20 м. Васильків від 28.02.2017 року;

- поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та поясненнями свідка ОСОБА_5, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в частині щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення,

Також, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції), суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

Показання іншого учасника ДТП та свідка, на думку суду, являються також належним та допустимим доказом у справі, оскільки вони кореспондуються з відомостями відображеними у протоколі та схемі долученими до матеріалів справи.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності будь-яких доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували його позицію про те, що він керував транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України, як-то пояснення свідків, висновки експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо надано не було, у зв'язку з чим суд, вважає висловлені ним у судовому засіданні показання сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), які спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 124, 221, 275-280, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винною ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КпАП України у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Роз'яснити, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд.

Строк предявлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко