Справа № 163/1137/17
Провадження №3/163/742/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року м.Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., за участі представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1268/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2Дружба», 5, в с.Заячиці Локачинського району Волинської області, непрацюючого, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт серії FЕ№366918, виданий 08 квітня 2016 року органом 0712, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 11.04.2017 року приблизно о 04 год. 08 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Т4», реєстраційний номерний знак LU103CE, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, окрім товару в межах допустимої неоподатковуваної норми «рибальські вудки» в кількості 34 штуки, вартістю 14199,19 грн., інший товар, а саме, «Fotele/kszesla wedkarskie (крісла рибальські)» в кількості 16 штук, вагою 61,5 кг., вартістю 8945,22 грн., які перевищили встановлену неоподатковувану норму, передбачену ч.1 ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст. 366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 на розгляд справи в суд не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил Волинською митницею ДФС належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1268/20500/17 від 11.04.2017 року (а.с.1-3); копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору», відповідно до якого в автомобілі марки «Фольксваген Т4», р.н.з. LU103CE, через митний кордон України слідувало троє осіб (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №209160/2017/000108 від 11.04.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2 товару, що перевищував неоподатковувану норму до ввезення на митну територію України, а саме: «рибальські крісла» в кількості 16 шт., вагою 61,5 кг. (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.04.2017 року (а.с.6-7); копією Faktura VAT №10/04/2017 від 10.04.2017 року, оформленої на імя «PROHANDEL DMYTRO CHARUSHYN, на підставі якої органом доходів і зборів визначено вартість переміщуваного ОСОБА_2 товару: «рибальські вудки» в кількості 34 штуки - 14199,19 грн., та «рибальські крісла» - 16 штук, - 8945,22 грн., а всього зазначеного товару на суму 23144,41 грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 11.04.2017 року (100 євро = 2848,9982 грн.) еквівалентне 812,37 євро (а.с.9).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Протоколом про ПМП стверджено, що товар в межах неоподатковуваних норм, органом доходів і зборів не затримувався.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійт2и висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який перевищив дозволені неоподатковувані норми, визначені у ч.1 ст.374 МК України, по його вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації цих же дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак, зміст складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил не відповідає диспозиції вищевказаної норми, оскільки у ньому не сформульовано звинувачення за ст.472 МК України, відповідно й не розкрито об'єктивної сторони даного правопорушення.

Посадовою особою митниці використано формальний підхід та зроблені формальні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_2 такого правопорушення, які не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. При цьому, такі висновки органу доходів і зборів викладені лише у протоколі про порушення митних правил, з якого неможливо зрозуміти у чому полягає вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, якими його діями воно вчинене і чим це підтверджується.

За змістом ч.6 ст.366 МК України, громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналіз статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вказує на те, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

Натомість, матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_2 через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав та митна декларація за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №431, для письмового декларування йому не надавалась.

Саме ж по собі переміщення товару понад дозволені неоподатковувані норми, передбачені ч.1 ст.374 МК України, смугою митного контролю «зелений коридор», в силу ст.257 МК України, не може утворювати складу даного правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, тому такі його дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Відповідно до правил п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, встановлені у справі обставини дають підстави для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_2за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №1268/20500/17 від 11.04.2017 року, - «Fotele/kszesla wedkarskie (крісла рибальські)» в кількості 16 шт., вагою 61,5 кг., - повернути ОСОБА_2 після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4