Номер провадження: 33/785/352/17
Номер справи місцевого суду: 497/2102/16-п
Головуючий у першій інстанції Кодінцева С. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2., розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кубей Болградського району Одеської області, громадянин України, працює водієм СВК «Бессарабія-Плюс», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до положень ст.36 КУпАП, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. Стягнутий судовий збір.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 04.11.2016 року близько 21 год. 10 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ГАЗ 53б, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на домоволодіння АДРЕСА_2. Внаслідок зіткнення транспортний засіб та домоволодіння отримали механічні пошкодження. При цьому, ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невнятна мова. Був обстежений у встановленому законом порядку на приладі «Драгер 6810», проба виявилась позитивною - 1,76%о.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року, ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а за ч.1 ст.130 КУпАП закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Причини пропуску строку на апеляційне оскарження пояснює тим, що він знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Болградська районна лікарня», що підтверджується довідкою від 24.01.2017 року №91, а про зміст постанови дізнався тільки 21.01.2017 року від рідних, які отримали копію постанови Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року поштовим відправленням.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржувану постанову, грубо порушив норми ст.7 КУпАП та його право на справедливий судовий розгляд. ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння було порушено п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції» ( затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року), а саме: в якості свідків, було залучено осіб, в неупередженості яких є сумніви, оскільки внаслідок ДТП було пошкоджено належне їм нерухоме майно. Свідчення цих осіб, прийнято за основу для відхилення тверджень про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_2 зазначив, що суд у своєму рішенні послався на норми законодавства, які втратили чинність, а працівниками поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння встановлено факт лише самого сп'яніння, що ніяким чином не доводить факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративна справа щодо ОСОБА_2 була розглянута за його участю, а копія постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була направлена судом на його адресу у встановлений ст.285 КУпАП триденний строк (а.с.46).

Між тим, згідно довідки КУ «Болградська центральна районна лікарня» № 91 від 24.01.2017 року, ОСОБА_2 в період з 13.01.2017 року по 24.01.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у вказаній медичній установі (а.с.52).

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, в зв'язку з чим апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд, дотримався вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, повно та об'єктивно розглянув справу і прийняв по неї обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 130 ч.1 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи та підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним за фактом вчинення водієм ОСОБА_2 ДТП, а саме наїзду під час керування автомобілем ГАЗ, р/н НОМЕР_1 на домоволодіння № АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Під час наїзду автомобіль та домоволодіння отримали механічні пошкодження (а.с.9).

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним за фактом вчинення керування водієм ОСОБА_2 автомобілем ГАЗ, р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

-результатом огляду водія ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер». З якого вбачається, що зміст алкоголю у ОСОБА_2 склав 1,76 проміле (а.с.3).

-поясненнями ОСОБА_4, наданими нею безпосередньо на місці ДТП та повністю підтвердженими в ході розгляду справи судом першої інстанції, про те, що вона знаходилась вдома зі своєю родиною, коли водій ОСОБА_2, що є її сусідом, вчинив наїзд на стіну її домоволодіння. Після наїзду ОСОБА_2 вийшов з автомобілю і вона побачила що він знаходиться в нетверезому стані, про що свідчила його шатка похідка та різкій запах алкоголю. Після цього ОСОБА_2 відштовхнув її, сів в автомобіль, розвернувся та зупинився біля воріт свого домоволодіння (а.с.13).

-поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що вона бачила, що ОСОБА_2, якій знаходився в стані алкогольного сп'яніння, здійснив наїзд на стіну будинку її сусідки ОСОБА_4 На прохання ОСОБА_4 вона викликала на місце пригоди поліцію (а.с.6).

Сам ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що наїзд на домоволодіння ОСОБА_4 був ним вчинений під час заїзду до себе в двір, в зв'язку з тим, що в нього зслизнула нога з педалі зчеплення (а.с.9).

В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 також визнав себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не заперечував проти своєї вини у вчиненні ДТП і в ході розгляду справи апеляційним судом, проте категорично не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАп.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав пояснення, аналогічні поясненням, наданим ним в ході розгляду справи судом першої інстанції, визнавши свою вину у вчиненні наїзду на домоволодіння ОСОБА_4 та заперечуючи проти того, що він керував автомобілем в нетверезому стані та наполягаючи на тому, що спиртні напої він вживав вже після вчинення ДТП, а свідоки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обмовили його у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Між тим, доводи ОСОБА_2 про те, що він вживав алкогольні напої вже після того, як вчинив ДТП, спростовуються не лише поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а й поясненнями самого ОСОБА_2, наданими в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та зафіксованими на носій технічної інформації, що долучений до справи, з яких вбачається, що після того, як він вчинив наїзд на стіну домоволодіння ОСОБА_4, подружжя ОСОБА_4 разом утримували його біля автомобілю та не надавали йому змоги піти до дому доки не приїхали працівника поліції, які здійснили огляд, зафіксували все на відеозапис та запропонували йому пройти тест на виявлення алкоголю за допомогою приладу «Драгер».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції в постанові про те, що не визнання ОСОБА_2 себе винним у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обумовлена його спробою уникнути відповідальності за вчинене.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 2.9, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 33, 36 ч.2 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв'язку з чим не вбачаю підстав для зміни або скасування постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко