П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

представників ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1.200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20.400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривен), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 23.02.2017, о 23 год. 30 год., в м. Києві по бул.І.Лепсе, 31, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13.05.2017, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, без дослідження всіх доказів у провадженні та надання їм належної оцінки.

ОСОБА_1 про час, день та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого не перешкоджає розгляду провадження з урахуванням того, що його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє адвокат ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення в інтересах ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 в судовому засіданні 08.11.2017 про незаконність рішення суду першої інстанції з апеляційною вимогою про його скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали провадження та додатково надіслані на адресу суду апеляційної інстанції дані, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з поясненнями ОСОБА_1 в суді першої інстанції він не заперечував обставини того, 23.02.2017, перебуваючи вдома, в стані алкогольного сп'яніння, почув, як від автомобіля НОМЕР_1, спрацював брелок від сигналізації. Вийшовши на вулицю, він почав оглядати свій транспортний засіб.

Але зауважив, що за кермо автомобіля він не сідав, ключ у замок запалення не вставляв, автомобіль не заводив.

Крім того, в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_2 наполягав на тому, що ОСОБА_1 не було запропоновано працівниками поліції проїхати до найближчого медичного закладу для медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння, самі ж працівники поліції помітили ОСОБА_1, коли той автомобілем не керував, а перебував у ньому біля півгодини.

Однак, такі доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими в провадженні доказами.

Так, згідно дослідженого диску з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, як судом першої, так і апеляційної інстанцій встановлено, що він у повній мірі відтворює хронологію подій за участю водія ОСОБА_1, який перебував за кермом автомобіля НОМЕР_2, із заведеним двигуном, включеними фарами, чути звуки музики і намагався поїхати із місця, вчиняючи рух транспортним засобом, але працівники патрульної поліції завадили його руху та пропонували заглушити двигун.

Також, як убачається з даного відеозапису, працівники патрульної служби пропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану сп'яніння, від якого він відмовився, в присутності свідків-понятих.

Опитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 - є її чоловіком і, коли 23.02.2017 року він прийшов додому, то перебував в стані алкогольного сп?яніння. В автомобілі НОМЕР_2, спрацювала сигналізація, а тому її чоловік ОСОБА_1 вийшов надвір, щоб оглянути даний транспортний засіб. За ним вона спостерігала із балкону. Перебуваючи біля автомобіля ОСОБА_1 декілька разів його обійшов. Вона не бачила, щоб ОСОБА_1 сідав за кермо автомобіля.

Разом з тим, сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_1 сідав в автомобіль, чого не бачила свідок ОСОБА_4, як не вказала вона і на те, що спостерігала за діями чоловіка постійно протягом, хоча б півгодини.

Водночас, на противагу даним поясненням свідка ОСОБА_4, яка є дружиною ОСОБА_1, і певною мірою зацікавленою в результатах розгляду провадження, матеріали провадження містять письмові пояснення свідка ОСОБА_5, відповідно до яких 23.02.2017, близько 23 год. 00 хв., він повертався додому, де у дворі будинку він чув, як хтось намагався виїхати автомобілем з парко-місця. Підійшовши до водія на допомогу, він побачив водія в стані алкогольного сп'яніння. На його-свідка прохання заглушити двигун і піти додому відпочити, водій, як потім виявилось ним був ОСОБА_1, - відмовився і намагався поїхати з місця. А тому, він-свідок ОСОБА_5 викликав поліцію, щоб затримали порушника. На його виклик приїхала поліція близько 23 год. 10 хв., і в їх присутності водій намагався залишити поїхати з місця, здійснював рух транспортним засобом (а.с. 3).

Доводи сторони захисту про те, що між свідком ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були конфлікти із-за парко-місць, ніяким чином не вказує на неправдивість свідчень ОСОБА_5, що підтверджуються сукупністю доказів в провадженні.

Зокрема, крім наведених вище доказів, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп?яніння підтверджується ще і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, згідно яких вони були запрошеними співробітниками патрульної поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп'яніння (а.с. 2), що вони і засвідчили своїми підписами.

Отже, не можуть бути прийняті до уваги доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1, оскільки по справі об'єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що випливає і з переглянутого відеозапису.

Дії працівників поліції ні ОСОБА_1, ні в його інтересах захисниками - не оскаржені.

Дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки останній є особою, який протягом року повторно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.06.2016, яка набрала чинності.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1.200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20.400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривен), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька