А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 гр. України, українець, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 26 вересня 2016 року о 22-й годині 50 хвилин по вул. Ужанській у м. Перечин, ОСОБА_1 керував мопедом марки «Stinger Firos 50 A», з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння лиця. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова є незаконною, винесеною всупереч вимог чинного законодавства України. Посилається на те, що в судове засідання не було викликано зазначених у протоколі свідків. При цьому, вказує на те, що суд прийняв до уваги те, що поліцейські залучили в якості свідків громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не могли бути свідками, оскільки ОСОБА_2 був звільнений із лав міліції за службові злочини в 2008 році без права поновлення на роботі, а тому не може бути залученим у якості свідка при складанні працівниками поліції службових документів, зокрема, протоколів про адміністративне правопорушення. Крім того, посилається на те, що працівники поліції здійснювали на нього моральний тиск та грубо порушували посадові інструкції при його затриманні, що судом не були враховані його пояснення в цій частині. Вказує й на те, що, призначивши йому штраф, суд не врахував те, що він ніде не навчається, не працює, не має доходів, його сім'я знаходиться в скрутному становищі - нещодавно внаслідок нещасного випадку в них згорів будинок, у зв'язку із чим у нього немає можливості сплатити штраф. Просить викликати в судове засідання в якості свідків громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, постанову суду скасувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова є незаконною, винесеною всупереч вимог чинного законодавства України, не підлягають задоволенню з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 528262 підтверджено, що 26 вересня 2016 року о 22-й годині 50 хвилин по вул. Ужанській у м. Перечин, ОСОБА_1 керував мопедом марки «Stinger Firos 50 A», з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння лиця. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України вимоги. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов'язки йому роз'яснено, зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, що до нього внесено правильні дані. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив, що випив одне пиво (а. с. 1).

З доданої до апеляційної скарги копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 120973 вбачається, що 26.09.2016 о 23-й годині по вул. Ужанській у м. Перечин, ОСОБА_1, керував не зареєстрованим у Державтоінспекції мопедом марки «Stinger Firos 50 A», чим порушив передбачені п. 30.1 ПДР України вимоги, у зв'язку з чим, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень (а. с. 18).

З доданої до апеляційної скарги копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 120973 вбачається, що 26.09.2016 о 23-й годині по вул. Ужанській у м. Перечин, ОСОБА_1, керував мопедом марки «Stinger Firos 50 A» без посвідчення водія, чим порушив передбачені п. 2.1 ПДР України вимоги, у зв'язку з чим, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а. с. 19).

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 пояснив, що 26 вересня 2016 року приблизно о 23-й годині, керуючи мопедом марки «Stinger Firos 50 A» по вул. Ужанській у м. Перечин, був зупинений працівниками поліції, і на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від огляду на стан алкогольного сп'яніння та щодо нього винесені постанови за керування не зареєстрованим мопедом без посвідчення водія. Перед тим сісти за кермо мопеда випив одне пиво. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, оскільки злякався. З винесеними щодо нього вищезгаданими постановами згідний і такі не оскаржував.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівник СРПП № 3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області сержант поліції Кирлик Ю.В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у підтвердження таких даних в матеріалах справи відсутні які-небудь належні докази, таких до апеляційної скарги ОСОБА_1 не додав, і на такі не вказував під час розгляду справи апеляційним судом. Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що працівники поліції здійснювали на нього моральний тиск та грубо порушували посадові інструкції при його затриманні, з урахуванням вищенаведеного, відхиляються як такі що не підтверджені якими-небудь доказами й спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи судом не встановлено й те, що у вищевказаного поліцейського були підстави для обмови ОСОБА_1, і на такі останній також не вказував.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд приходить до висновку, що працівник СРПП № 3 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області сержант поліції Кирлик Ю.В. при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги те, що поліцейські залучили в якості свідків громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не могли бути свідками, оскільки ОСОБА_2 був звільнений із лав міліції за службові злочини в 2008 році без права поновлення на роботі, а тому не може бути залученим у якості свідка при складанні працівниками поліції службових документів, зокрема, протоколів про адміністративне правопорушення, а також про те, що в судове засідання вказаних свідків викликано не було, відхиляються як такі, що також не підтверджені жодними доказами, і визнаються такими, що не впливають на висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених пунктом 2.5 ПДР України. При цьому, враховується, що, будучи неодноразово викликані апеляційним судом свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також поліцейський Кирлик Ю.В. у судове засідання так і не з'явились. Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 також підтвердив, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутніми під час складання протоколу, у тому числі при його відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, що не вимагає виклику і допиту апеляційним судом указаних свідків, оскільки визнає вину та кається в скоєному.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України і винуватість останнього у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення доведена.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Ригана С.М. обґрунтовано визнано винним у порушенні передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України вимог та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що, призначивши йому штраф у розмірі 10200 гривень, суд не врахував те, що він ніде не навчається, не працює, доходів не має, його сім'я знаходиться в скрутному становищі, нещодавно внаслідок нещасного випадку в них згорів будинок, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому, призначене йому адміністративне стягнення є таким, що відповідає вищевказаній санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, характеру та ступеню адміністративного правопорушення, особі правопорушника, і є справедливим.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, та постановлено стягнути судовий збір в розмірі 275,60 грн., - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан