АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/250/17 Головуючий І інстанції
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської областіМіненкова Н.О., за участю секретаря Лашакової Д.І., осіб, у відношенні яких складено протоколи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її захисника - адвоката Павленко Оксани Анатоліївни, розглянувши у відкритомусудовомузасіданні в залі суду в місті Харковісправу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 20 січня 2017 року у відношенні

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці Російської Федерації, громадянина України, працює водієм ПАТ «Концерн АВЕК та Ко», проживає за адресою: АДРЕСА_2,

та

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки Полтавської області, працює бухгалтером ТОВ «МК СКСМ» проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрито, в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, 19 травня 2016 року о 08-20 годині, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вулиці Весніна з вулицею Пушкінська в місті Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2, з подальшим зіткненням з автомобілем «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_3, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись на перехресті вулиці Пушкінська з вулицею Весніна в місті Харкові, при повороті ліворуч не надала перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення, з подальшим зіткненням з автомобілем «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_3, чим порушила вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху України.

За результатом дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Розглядаючи справу, суд дійшов висновку про доведеність вини в діях водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, закривши при цьому провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції, виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови висновки та посилання щодо визнання її винною, в іншій частині просила постанову суду залишити без змін.

Апелянт вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд зазначив, що її вина підтверджується висновком експерта від 31 жовтня 2016 року, проте, відповідно до цього висновку, коли ОСОБА_4 виявила автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався на сигнал світлофора, який забороняє рух, її автомобіль знаходився на відстані не більше 8 метрів від місця зіткнення, а зупиночний шлях в умовах місця пригоди складав 10,5 - 10,7 метрів, тобто вона не мала технічної можливості запобігти зіткненню екстреним гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця зіткнення. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода виникла саме з вини дій водія ОСОБА_3, оскільки він рухався на забороняючий червоний сигнал світлофору, з порушенням вимог п.п.8.7.3 «е», 8.10 ПДР України. Вважає помилковим висновки суду щодо пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та водія ОСОБА_9, оскільки судом не звернуто уваги на той факт, що кожен з них не надав свідчень, який саме сигнал світлофору був для водія автомобілю «Mercedes Benz Sprinter» ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника Павленка О.А., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; пояснення ОСОБА_3, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи постанову судді першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У розумінні зазначених вимог закону, приймаючи справу до розгляду, суд першочергово повинен дослідити обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення та підстави для його закриття, а потім вже, в залежності від встановленого, за відсутності таких обставин, має розглядати справу по суті з встановленням вини правопорушника чи за відсутності такої.

Проте, з огляду на матеріали справи, суддя не виконав вказані вимоги закону в повному обсязі.

Так, розглядаючи справу, суд, з'ясувавши належним чином всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, з відповідним дослідженням доказів, наявних в матеріалах справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №098035, складеному у відношенні ОСОБА_3, протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №098033, складеному у відношенні ОСОБА_4; схеми місця ДТП; циклограми світлофорних об'єктів; висновку експерта №648/16/746/16 від 31 жовтня 2016 року; пояснень учасників ДТП та свідків, визнав винними ОСОБА_3 в порушенні вимог 12.1 ПДР України та ОСОБА_4 в порушенні вимог п.16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, закривши провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП. При цьому про визнання винуватими зазначив в резолютивні частині постанови.

Разом з тим, пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 19 травня 2016 року, не є триваючим, в розумінні встановлених ст.38 КУпАП норм, а постанова судді винесена 20 січня 2017 року.

Суд першої інстанції, дослідивши всі обставини по справі щодо дорожньо-транспортної пригоди за участі водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дійшов вірного висновку про наявність ознак складу адміністративного правопорушення в їх діях. Однак не врахував, що закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності є обставиною, що взагалі виключає провадження у справі, а тому висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не узгоджується із зазначеними положеннями закону.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції від 20 січня 2017 року підлягає зміні шляхом виключення з резолютивної частини вказівки про визнання винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Доводам апелянта ОСОБА_4 про винуватість в даній дорожньо-транспортній пригоді саме водія ОСОБА_3 та про наявність в його діях порушень вимог інших пунктів ПДР України, в тому числі і тих, на які експертом зазначено у висновках експертизи, на даний час, навіть, виходячи з пояснень учасників ДТП, наданих в суді апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зробити остаточне судження, оскільки у розумінні положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є зміст протоколів про адміністративне правопорушення серії АП2 №098035 та серії АП2 №098033 від 09 червня 2016 року про порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.12.1 ПДР України та водієм ОСОБА_4 вимог п.16.6 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення ст.124 КУпАП щодо наявності порушення інших вимог ПДР України, ані відносно ОСОБА_3, ані відносно ОСОБА_4, як єдина підстава для притягнення до адміністративної відповідальності, не складався. А відтак, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водіїв в межах провадження по справі за порушення інших пунктів ПДР України, що не перешкоджає учасникам дорожньо-транспортної пригоди доводити або спростовувати винуватість в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 20 січня 2017 року про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з закриттям провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Київського районного суду міста Харкова від 20 січня 2017 року вказівку про визнання винними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова