Справа № 163/410/17
Провадження №3/163/288/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1,

представника митного органу ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №197/205000016/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянинки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, РНОКПП -НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ :

Інспектором Волинської митниці ДФС складено протокол про те, що ОСОБА_1, слідуючи 24.01.2017 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «SEAT ALHAMBRA», реєстраційний номер LCH09921, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме: «телевізор Samsung UE32K5602», в кількості 1 штука, вартістю 8949, 68 гривень.

Вона же, при тих же обставинах, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який підлягав за вартістю обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дії.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.ст. 471, 472 МК України.

Особа, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що даний телевізор везла для особистого користування, про його наявність повідомила представників митних органів перед початком прикордонно-митного контролю, предявивши TAX FREE і умислу не декларувати товар вона не мала, просила накласти якнайменше стягнення.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши думку представника митного органу, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, слідуючи 24.01.2017 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «SEAT ALHAMBRA», реєстраційний номер LCH09921, по смузі руху «зелений коридор», ввезла на митну територію України понад неоподатковану товар, а саме: «телевізор Samsung UE32K5602», в кількості 1 штука, вартістю 8949, 68 гривень.

Товар, в межах норми, що не перевищує еквівалент 500 Євро та вагу 50 кг, згідно ч.1 ст.374 МКУ, в ОСОБА_1 не затримувався.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України товар, який перевищив дозволену неоподатковувану норму по вартості, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, письмовими та особистими поясненнями правопорушника, службовою запискою, актом про проведення огляду транспортного засобу.

Крім того, митний орган кваліфікував дії ОСОБА_1, які мали місце 24.01.2017 року за ст. 472 МК України. Водночас така кваліфікація дій не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом ст.ст. 458, 487 МК України, ст.ст. 9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак субєктивної та обєктивної сторони складу правопорушення.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

В ході судового розгляду, у відповідності до досліджених матеріалів справи, зокрема протоколу про ПМП, встановлено, що ОСОБА_1 при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор" повідомила працівнику митниці пропереміщуваний нею товар.

Вищенаведене без сумніву вказує на те, що під час перетину митного кордонуОСОБА_1 усно задекларувала вилучений товар.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст. 257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Крім цього, судом встановлено, що митна декларація для письмового декларування товару - ОСОБА_1 не надавалась, що доводиться відсутністю такої у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови останньої від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Таким чином, суд, на підставі вищевикладеного, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан, обставини, які б обтяжували її відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника за правопорушення передбачене ст. 471 МК України, стягнення на неї слід накласти у вигляді штрафу. Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 197/205000016/2017 від 24.01.2017 року, товар, який не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: «телевізор Samsung UE32K5602», в кількості 1 штука, вартістю 8949, 68 гривень повернути ОСОБА_1 або уповноваженій особі для подальшого митного оформлення.

Поміж цього, оскільки, суд дійшов висновку, що обґрунтованих підстав для вилучення вищевказаного товару в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, витрати митниці за зберігання товару, передбачені наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 та ст. 520 МК України, стягненню не підлягають.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №197/205000016/2017від 24.01.2017 року, товар, а саме: «телевізор Samsung UE32K5602», в кількості 1 штука, вартістю 8949,68 гривень повернути ОСОБА_1 або уповноваженій особідля подальшого митного оформлення.

Стягнути із ОСОБА_1 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.