АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/62/17 Головуючий у І-й інстанції - Борисова Н.А.
Справа № 182/5466/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Лапинська, 510,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 18.09.2016 о 07.40 гр. ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 1102 н/з НОМЕР_2 у м. Нікополь по вул. Херсонській з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах спиртного з порожнини рота, характерне почервоніння очей, тремтіння рук) та на вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що винесена постанова судді першої інстанції є незаконною, оскільки ґрунтується на сфабрикованих поліцейським ОСОБА_3 доказах. Суд розглянув справу поверхнево та не навів доводів спростування його пояснень. Вказує, що свідки у суді не були допитані.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав свої доводи і вимоги апеляції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 283283 від 18 вересня 2016 року; рапортом працівників поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Також, як вбачається з рапорту інспектора поліції, при перевірці документів, було встановлено, що водій ОСОБА_2, не має посвідчення водія на право користування транспортним засобом, та від останнього було чути різкий запах алкоголю.

У суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, додавши, що останній поводив себе зухвало.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Виконання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, не заперечується і ОСОБА_2, згідно пояснень якого поліцейські відсторонили його від керування транспортним засобом, доставивши до підрозділу поліції.

Посилання ОСОБА_2, на те, що відносно нього поліцейським ОСОБА_3 сфабрикований адміністративний матеріал, він не вживав спиртних напоїв, та не бажав їхати до лікарні, а вимагав продути алкотестер Драгер, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1