Номер провадження: 33/785/671/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 січня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір.

Згідно з постановою суду, 26 листопада 2016 року близько 04 год. 45 хв. в м.Одеса на вул.Пребраженській, ОСОБА_2, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керувала автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що підтверджується позитивною пробою в 0,46 проміле, проведеною за допомогою тестеру «Драгер 6810».

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 26 січня 2017 року, в якому просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справа була розглянута за її відсутності, оскільки про час та місце розгляду справи їй не було повідомлено, а про саму постанову вона отримала лише 24 березня 2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду є незаконною і просить закрити провадження по справі відносно неї.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що постанова про її притягнення була винесена за межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, про що свідчать ті обставини, що постанова, яка нібито була постановлена 26 січня 2017 року, занесена до Єдиного реєстру судових рішень 02 березня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що суд розглянув справу в порушення вимог ч.1 ст. 276 КУпАП, яка встановлює, що розгляд справи про адміністративне правопорушення протокол здійснюється за місцем його вчинення. Між тим, незважаючи на те, що правопорушення мало місце у Приморському районі м. Одеси, справа про адміністративне правопорушення була розглянута Малиновським районним судом м. Одеси.

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що розглядаючи справу суд не взяв до уваги ті обставини, що поліцейськими був порушений порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки огляд на стан спяніння був проведений без інформування її, як особи, що підлягає огляду про порядок застосування спеціального технічного засобу та про надання такій особі сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. При цьому, суд першої інстанції ухвалив постанову без зясування обставин про придатність спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан спяніння.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу та не заперечувала проти розгляду її за відсутності захисника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом першої інстанції за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи на обороті аркушу 29 міститься розписка про те, що копію повного тексту постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 26 січня 2017 року ОСОБА_2 отримала 24 березня 2017 року. Після цього, 03 квітня 2017 року ОСОБА_2 через суд першої інстанції оскаржила винесену відносно неї постанову.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення більш ніж через три місяці з моменту вчинення нею правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №008847 відносно ОСОБА_2 був вкладений інспектором патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м.Одесі ОСОБА_4 26 листопада 2016 року.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання в Малиновському районному суді м.Одеси відбулося о 14 год. 20 хв. 26 січня 2017 року.

При цьому ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується телефонограмою яка міститься в матеріалах справи на аркуші 24.

Частиною 1 ст.277 КУпАП встановлено справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В провадження судді Передерко Д.П. справа про адміністративне правопорушення надійшла 07 грудня 2016 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. (а.с.8).

Перше судове засідання у справі було призначено на 26 грудня 2016 року, проте за клопотанням захисника ОСОБА_3, було відкладено на іншу дату в звязку з його хворобою.

Наступне судове засідання по справі призначалось на 14 год. 30 хв. 10 січня 2017 року.

Разом з цим, захисник ОСОБА_3 знову звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового розгляду з підстав його зайнятості в іншому процесі.

В третє судове засідання, яке відбулося 26 січня 2017 року ОСОБА_2 та її захисник також не зявилися, при чому захисник втретє звернувся до суду з клопотанням, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату, в той час як справи про адміністративні правопорушення мають скорочений термін розгляду, який становить лише 15 днів.

Апеляційний суд розцінює таку поведінку захисника ОСОБА_3 як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу з метою спливу 3-ох місячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП для застосування до її підзахисної адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції здійснив всі можливі заходи для належного сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду її справи, проте остання тричі в судові засідання не зявилась без поважних причин, чим позбавила себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду, відповідно до ст.279 КУпАП, ОСОБА_2 були розяснені її права, передбачені ст.268 КУпАП та забезпечена можливість надати пояснення та подати докази її невинуватості у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №008847 вбачається, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, яка територіального розташована в Малиновському районі м.Одеси.

При цьому, вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2, будь-яких зауважень або заперечень до змісту протоколу від ОСОБА_2 не надійшло, а отже вона погодилась з його змістом.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.276 КУпАП, управління патрульної поліції міста ОСОБА_5 обґрунтовано направило справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 до Малиновського районного суду м.Одеси, оскільки вказана справа територіально підсудна саме цьому суду.

Наданий стороною захисту договір оренди квартири №337 за адресою: м.Одеса, вул.Генуезьська, 5, укладений 12 листопада 2015 року між ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_2 не може бути визнаний належним та достатнім доказом того, що ОСОБА_2 фактично проживає у вказаній квартирі.

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного перегляду апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, відповідно до вимог глави 18 та глави 22 КУпАП, розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду дійшов обґрунтованих висновків про подію та склад адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_2 у його вчиненні, а також зясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції обґрунтував висновки, зроблені в оскаржуваній постанові доказами, які були досліджені як судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду у їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №008847, відповідно до якого,

26 листопада 2016 року близько 04 год. 45 хв. в м.Одеса на вул.Пребраженській ОСОБА_2, керувала автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

При цьому, ОСОБА_2 не погодившись з результатами тесту, зазначила, що випила бокал шампанського.

-протоколом огляду на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», який дав позитивну пробу в 0,46 проміле, що вдвічі перевищує допустиму норму;

-актом огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів;

-поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 26 листопада 2016 року та інкримінуються ОСОБА_2

При цьому, ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду та захисник в апеляційній скарзі не навели будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівниками патрульної поліції було порушено порядок проведення огляду на стан спяніння.

В свою чергу зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в звязку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 26 січня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 січня 2016 року залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 січня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8