Справа № 461/3206/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/687/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 471 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю :

представника митниці - Зирянова Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2017 року відносно ОСОБА_2 за ст. 471 МК України, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Вилучений товар, згідно з протоколом про порушення митних правил № 1238/209000/17 від 21.04.2017 року, а саме: вино ігристе «Fragolino» тм «Fiorelli» 7% у кількості 250 пляшок по 0,75 л (1,3 кг) кожна, загальною ємністю 187,5 л, вагою 325 кг - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 390,37 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_2. в дохід держави 320,00 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 21.04.2017 року приблизно о 22 годині 49 хвилині громадянин України ОСОБА_2 повертався з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну, через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» в якості пасажира автомобіля марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1. Після виведення транспортного засобу із загальної смуги руху під час огляду, що відбувався у боксі поглибленого догляду товарів та транспортних засобів було виявлено наступний товар, що переміщувався серед особистих речей громадянина ОСОБА_2 в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування від митного контролю, а саме: вино ігристе «Fragolino» тм «Fiorelli» 7% 250 пляшок по 0,75 л (1,3 кг) кожна, загальною ємністю 187,5 л, вагою 325 кг.

Апелянт просить змінити постанову суду першої інстанції в частині призначення покарання зі штрафу та конфіскації товару на більш м'яке та менш суворе покарання у вигляді попередження.

В апеляційній скарзі апелянт, покликається на те, що при прийняті рішення по даній справі судом першої інстанції не було з'ясовано та не надано належної правової оцінки всім обставинам, які мають значення для правильного вирішення справи, а сама постанова є необґрунтованою, необ'єктивною, винесеною без врахування фактичних обставин справи, а покарання є надто суворим.

Акцентує на тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення про те, що цей товар він віз для власних потреб, таке порушення ним вчинене вперше, оскільки не володів інформацією про передбачені законодавством обмеження щодо кількості товару, який можна перевозити через зону спрощеного митного контролю.

Наголошує, що на даний час перебуває в скрутному матеріальному положенні після повернення із зони АТО, де перебував в період з 03.06.2014 року по 12.08.2014 року, а після повернення виникли труднощі із працевлаштуванням, через це і відсутній стабільний заробіток. Також на його утриманні перебувають троє малолітніх дітей 2013, 2011, 2008 років народження.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції при накладенні штрафу не було враховано характер вчиненого правопорушення, його особу, майновий та сімейний стан, щирого каяття та того, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, а тому просить змінити покарання на попередження.

В суд апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_2 та його представник, які були належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду апеляції ОСОБА_2, не прибули з невідомих причин.

Заслухавши думку, думку представника митниці, який підтвердив правильність складення протоколу про порушення митних правил та просив постанову суду першої інстанції залишити в силі, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи викладені в апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст.489 МК України суд при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з постанови судді першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суддя, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, належним чином вмотивувала своє рішення з цього приводу.

Відповідно до ст. 471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України.

Покликання апелянта про те, що він віз товар для власних потреб не підтверджується, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б підтвердили придбання ОСОБА_2 товару - вина ігристого «Fragolino» торгової марки «Fiorelli» 7% у кількості 250 пляшок по 0,75 л кожна, а також відсутня митна декларація де б було зазначено товар, який ОСОБА_2 переміщував, по смузі руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», їдучи з Республіки Польща в України, в якості пасажира автомобіля марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н. НОМЕР_1.

Згідно ст.376 МК України передбачено, що громадяни, які досягли 18 річного віку, можуть ввозити на митну територію України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, в ручній поклажі або супроводжувальному багажі без сплати митних платежів та без письмово декларування в такій кількості з розрахунку на 1 особу : 5 літрів пива, 2 л вина, 1 літр міцних напоїв (із вмістом спирту більш як 22 %) алкогольних напоїв.

Санкцією статті 471 МК України передбачено конфіскацію товарів, які були безпосередніми предметами правопорушення, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

При накладені стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини та інші обставини, а тому обґрунтовано обрав йому остаточне стягнення відповідно до вимог ст. 471 МК України.

З огляду на викладене, знаходячи постанову судді законною та обґрунтованою суд приходить до висновку, що підстав для її скасування, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, ст.530 МК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.