АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/962/2017 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю захисника ОСОБА_4,

розглянувши клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, у якому вказує, що причиною пропуску ним строку на апеляційне оскарження є відсутність кваліфікованої правової допомоги, 16 лютого 2017 року він отримав висновок адвоката ОСОБА_4 та 17 лютого 2017 року уклав з ним договір про надання правової допомоги, а тому просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та матеріали справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_4, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

ОСОБА_5 був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції 18 серпня 2016 року, визнав вину у вчиненні правопорушення, 25 серпня 2016 року отримав копію судового рішення (а.с. 13,14,15,18), що свідчить про те, що він знав про строки та порядок оскарження постанови судді, на виконання постанови судді 25 серпня 2016 року сплатив штраф в розмірі 10200 грн. (а.с. 17).

На вказану постанову суду першої інстанції 06 грудня 2016 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження через відсутність належної правової допомоги. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року ОСОБА_5 відмовлено у поновленні строку та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

23 січня 2017 року ОСОБА_5 повторно подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих же підстав і постановою Апеляційного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року йому знову було відмовлено в задоволенні клопотання.

23 лютого 2017 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 18 серпня 2016 року з аналогічним клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, вказуючи на вимоги п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та на необізнаність зі своїми процесуальними правами і пропуском строку на оскарження з незалежних від нього причин.

Посилання ОСОБА_5 про порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України є необґрунтованими, оскільки її положення щодо забезпечення права на апеляційний розгляд справи реалізуються, зокрема, через положення ст. 294 КУпАП щодо судових рішень, що підлягають оскарженню, права на апеляційне оскарження, його особливостей, порядку і строків подання апеляційних скарг, чим забезпечується дотримання засад законності при апеляційному розгляді справи про адміністративні правопорушення.

Також необґрунтовані посилання ОСОБА_5 на ст. 289 КУпАП, яка не підлягає застосуванню по даній справі, оскільки порядок та строк оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Доводи ОСОБА_5 у клопотанні на відсутність кваліфікованої правової допомоги не можуть бути визнані достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки при оскарженні судового рішення ОСОБА_5 користувався належною правовою допомогою адвокатів за його вибором.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не наведено достовірних та поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, а також враховуючи, що постанови Апеляційного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року та від 06 лютого 2017 року про відмову в задоволенні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження, заявлених з аналогічних підстав, не змінені і не скасовані, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський