Справа № 199/227/17-п
ПОСТАНОВА

іменем України

06.02.2017

м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 16.11.1966року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2016 року близько 00-05 години в м. Дніпрі по вул. Набережна Заводська біля е/о 268, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, тест проводився за допомогою приладу «Драгер» №6820, результат 1.67%, тим самим порушив п.2.9аПДД України.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, вивчивши пояснення свідківМаринченко С.О., ОСОБА_3, дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду показав, що 21.12.20166 року біля 00-00 годин він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 знаходились на заправці «Вог» по вул. Набережна Заводська в м. Дніпро. Вони розмовляли по поводу робочих моментів тому , що разом працюють. Близько 00-05 години того ж дня до них під*їхав екіпаж патрульної поліції з маячками та поліцейські потребували предявити документи на автомобіль. На його питання, яка причина перевірки документів, працівники поліції повідомили, що він нібито на цьому автомобілі керував, хоча він автомобілем не керував, а сидів на пасажирського сидінні. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2, який відвозив його додому. Після чого працівники патрульної поліції пояснили, що його автомобіль заберуть на штраф майданчик як що він не подує спеціальний прилад «Драгер». Він зі своїм знайомим неодноразово говорили, що автомобілем він не керував та за кермом не сідин, але вони не хотіли цього слухати та почали складати у відношенні нього адміністративний протокол, мотивуючи тим, що він нібито керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Поліцейські зупинили свідків, якім під диктовку повідомили щоб останні написали, що він знаходився за кермом в нібито в стані алкогольного спяніння. Пояснення свідків він не читав.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 21.12.2016 року він керував автомобілем «Ваз 2101», який належить ОСОБА_1 ОСОБА_1 знаходився рядом на місці пасажира, оскільки він був в нетверезому стані. На вул.. Набережної Заводській ваін зупинив автомобіль та відлучився по своїм потребам. Коли повернувся біля їх автомобіля стояли патрульні поліцейські. Інспектора розмовляли з ОСОБА_1 Він підійшов та повідомив, що автомобілем керував саме він, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. Після чого працівники патрульної поліції у грубій формі почали змушувати ОСОБА_4 подути у спеціальний прилад «Драгер». В цій час вони почали повідомляти поліцейським, що ОСОБА_1 навіть не сидів за кермом автомобіля, але інспектора почали складати у відношенні ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУоАП. Він хотів щоб у нього відібрали письмові пояснення, але в цьому йому відмовили.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП. як докази к адміністративній справі.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_5, ОСОБА_3Г, які тільки підписували протокол, але матеріали справи повинні містити їх письмові пояснення про адмінправопорушення передбаченого ст. 130 КУоАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити і написати те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об*активний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень даних свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, останні були запрошені лише для фіксування факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Відомостей про те, що вказані свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали адміністративної справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами, проте свідчення свідка ОСОБА_6 підтверджують пояснення особи, на яку був складений адміністративний протокол.

Вказані положення повністю зіставляються з положеннями п. 1 Розділу П Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпеченню безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у відповідності з якими до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Крім того, п. 4 Розділом IX зазначеної Інструкції передбачено, що результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В порушення даних вимог, зазначений акт не було вручено ОСОБА_1, у зв'язку з чим огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено співробітником поліції з порушення встановленого порядку, що в свою чергу призвело до обмеження прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вигляді надання їй відповідних копій цього огляду. Також, не може бути визнано як допустимий доказ роздруківку із результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Драгер 6810» № ARСD - 0560 тест № 88 від 21.12.2016 року, також в тесті відсутня інформація якою посадовою особою, відносного кого та де даний тест проводився, у зв'язку з чим суд позбавляється можливості посилатися на даний доказ при винесенні судового рішення.

Сукупність вказаних вище порушень допущених під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_1 свідчить про порушення порядку його проведення, а тому на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП результати такого огляду повинні бути визнані недійсними.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність данної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , суд, оцінивши наявні в данній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя