Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/86/17
Єдиний унікальний № 337/4775/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Нещеретна Л.М.
Категорія - ст. 130 ч. 2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, приватного підприємця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 роки.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Як зазначено в постанові, 28.11.2016 року о 01-15 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 на 437 км. а/д Н-08 Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, не виразна мова). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 по суті скарги посилаючись на незаконність постанови через істотне порушення вимог процесуального закону зазначає, що не оспорюючи фактів викладених в протоколі про адміністративне правопорушення (час, місце, подія) від 28.11.2016 року, ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги стан крайньої необхідності в його діях. В той же день 28.11.2016 року ОСОБА_2 самостійно пройшов експертизу в експертній установі, яка показала, що в його організмі наркотичних засобів немає. Також просить звернути увагу, що транспортний засіб співробітники поліції не вилучили та надали йому можливість їхати далі, тобто, на думку ОСОБА_2, співробітники поліції самі були впевнені в його тверезості. Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим, просить постанову від 19.12.2016 року скасувати та закрити справу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 271487, складеному 28.11.2016 року о 01.20 год. поліцейським взводу БДПС ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержантом поліції Сагайдак Д.Л.: 28.11.2016 року о 01.15 год., ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 на 437 км. а/д Н-08 Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, не виразна мова). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п. 2.5 ПДР. и, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Так, згідно рапорту поліцейського БДПС ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержантом поліції Сагайдак Д.Л., останній зокрема вказував, що 28.11.2016 року було зупинено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, не виразна мова) і на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку, для встановлення стану сп'яніння, скоїв порушення повторно на протязі року. (а.с. 5).

Між тим в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, за допомогою яких засобів ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, або в якій медичній установі запропоновано пройти огляд. З його пояснень встановлено, що ніяких засобів працівники поліції не мали, а огляд пропонували проходити у м. Дніпро, що зважаючи на хворобливий стан його дружини, яка перебувала в автомобілі, було на той момент більш вагомою обставиною, ніж притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час винесення постанови суд першої інстанції не вказав про те, що ОСОБА_2 повинно було здійснено огляд на місці зупинки на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, і не з'ясовано, чи була у представників влади така реальна можливість.

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що він не заперечував проти огляду на стан сп'яніння, але у представника поліції не було технічних засобів необхідних для проведення такого огляду.

Отже, за відсутністю доказів даних обставин справи, а саме фіксації у протоколі або на відеоносії, необхідних засобів для виявлення стану сп'яніння або в найближчому медичному закладі, суд керуючись тільки припущенням дійшов до висновку про те, що твердження ОСОБА_2 не відповідають дійсності.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 задовольнити, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 роки, скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас