ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1, 29.10.1981р.н., ур. м.Запоріжжя, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, розяснені.

ВСТАНОВИВ:

09.02.2017р. в 11.25год. в м.Запоріжжі по вул.Перемоги, 1/2, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, блідість обличчя, сухість в роті), в порушення п.2.5 ПДР України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Дане правопорушення ОСОБА_1 скоїв повторно протягом одного року після вчинення аналогічного правопорушення (постанова Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2016р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, штраф в сумі 3400,00грн.).

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 11.04.2017р. ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно в зазначений день та час рухався на своєму автомобілі разом із дружиною, був зупинений працівниками поліції, які предявили йому підозру в тому, що він знаходиться в стані наркотичного спяніння і запропонували йому пройти огляд на стан спяніння. Вважає такі дії поліцейських безпідставними, оскільки жодних ознак наркотичного спяніння у нього не було, а підставою для його зупинки і проведення огляду стало те, що він вісім місяців тому притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, а відразу стали наполягати на огляді в медичному закладі, що є порушенням. Він спочатку погодився пройти такий огляд і вони рушили до медичного закладу, але оскільки йому подзвонила донька і він повинен був встигнути забрати її з тренування, він запропонував поліцейським пройти такий огляд пізніше та відмовився їхати з ними далі. Вони повернулись до місця зупинки автомобіля, де поліцейські почали складати протокол, запросили свідків. Але жодних пояснень вони не давали, їх склав поліцейський, свідки лише підписали потім пояснення та протокол. В їх присутності йому не пропонувалось пройти огляд і він від нього не відмовлявся. Після повернення на місце зупинки він подзвонив своєму товаришу і той забрав його доньку, після чого він сказав поліцейським, що може пройти огляд, але вони вже складали протокол і відмовились доставити його на огляд. Вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі закрити.

В подальшому ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, через канцелярію суду до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звьязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вимог ст.268 КУпАП, згідно з якою участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, під час судового розгляду не є обовязковою, а також беручи до уваги, що ОСОБА_1 надав суду свої пояснення щодо обставин даної справи, заявив клопотання, користувався при цьому правовою допомогою адвоката, суд, забезпечуючи своєчасність судового розгляду, вважає можливим продовжити розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейських, вважає, що, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, вчинене повторно протягом року.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння встановлений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015р. №1452/735 (далі Інструкція №1452/735 ), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (далі Порядок №1103).

Аналіз змісту вказаних нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного спяніння визначені п.4 розділу I Інструкції №1452/735.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної

постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що 09.02.2017р. в 11.25 год. в м.Запоріжжі по вул. Перемоги, 1/2 водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_2, був зупинений поліцейськими і йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння, оскільки поліцейськими виявлені ознаки наркотичного спяніння звужені зіниці ока, які не реагують на світло, блідість обличчя, сухість в роті.

09.02.2017р. в 11.46 год. інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_4 водію ОСОБА_1 виписано направлення на огляд з метою виявлення стану спяніння до КУ ЗОНД.

09.02.2017р. в 12.20 год. інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_4 складено протокол серії БР № 270864 за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1, який в порушення п.2.5 ПДР відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП, 09.02.2017р. здійснювала патрулювання в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя. В 11.09 год. спрацювала система «Рубеж» на транспортний засіб ЗАЗ 110307 з номерним знаком АР5311СО. Після зупинки вказаного автомобілю у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного спяніння дуже вузькі зіниці очей, бліде обличчя, сухість в роті. Водій був перевірений по базі адмінпрактики та встановлено, що останній протягом року вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вона запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного спяніння в наркологічному диспансері і йому було виписане відповідне направлення. Останній спочатку погодився пройти такий огляд, але під час руху в патрульному автомобілі в наркодиспансер ОСОБА_1 категорично відмовився їхати далі та проходити медичний огляд. В звязку з цим вони повернулись на місце зупинки, запросили двох свідків, і в їх присутності ще раз запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння і він знову відмовився. Після було складено протокол, який підписаний нею, ОСОБА_1, свідками. Під час бесіди ОСОБА_1 казав про те, що йому необхідно забрати дитину, але разом з ним була дружина,і враховуючи, що місце зупинки було поблизу комплексу «Манеж», де нібито перебувала дитина, нічого не перешкоджало їй забрати дитину. Крім того, поліцейськими пропонувалось забрати дитину і потім поїхати на огляд, але ОСОБА_1 від допомоги відмовився. Вважає, що під час складання протоколу ними були дотримані усі вимоги діючого законодавства.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 09.02.2017р., в їх присутності 09.02.2017р. в 11.50 год. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, але він в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя.

Судом було відтворено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до протоколу, і на ньому зафіксовані події 09.02.2017р. за участю ОСОБА_1, який на вимогу поліцейських проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного спяніння категорично відмовився, в т.ч. в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд виходить з того, що проходження огляду на стан спяніння на вимогу поліцейського, є обовязком водіїв транспортних засобів, а відмова від такого огляду є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Оцінивши обставини справи, суд вважає законним предявлення поліцейським водію ОСОБА_1 вимоги про проходження огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки поліцейським виявлені ознаки наркотичного спяніння - звужені зіниці, які не реагують на світло, блідість обличчя, сухість в роті. Вказані ознаки підпадають під ознаки наркотичного спяніння, зазначені в п.4 Інструкції №1452/735, за наявності яких у поліцейського є підстави направити водія на огляд на стан спяніння.

При цьому, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він не вживає наркотичні засоби, поводився адекватно, тому у поліцейських не було законних підстав предявляти йому вимогу про проходження огляду, оскільки факт вживання чи невживання наркотичних засобів в даному випадку не має правового значення, оскільки ОСОБА_1 не обвинувачується у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного спяніння. В даному випадку він відмовився від проходження огляду на стан спяніння і це є окремим складом адміністративного правопорушення. До того ж спростувати наявність у нього ознак наркотичного спяніння, на які вказав поліцейський, ОСОБА_1 міг лише шляхом проходження огляду на стан наркотичного спяніння в установленому законом порядку, що відповідно до п.2.5 ПДР є його прямим обовязком. Однак таких дій, як встановлено судом, останній не здійснив.

Також суд вважає законними дії поліцейського щодо направлення ОСОБА_1 на огляд на стан спяніння до відповідного медичного закладу, в даному випадку КУ «Обласний наркологічний диспансер» ЗОР, оскільки відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані саме наркотичного спяніння поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоровя. Проведення огляду на стан наркотичного спяніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

Суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_1 вимогу поліцейського не виконав та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного і це мало місце в присутності двох свідків, що відповідає вищевказаним вимогам діючого законодавства.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою посадовою особою Національної поліції України у відповідності до вимог ст.256, 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р., в т.ч. в присутності двох свідків, а також поясненнями в суді свідка ОСОБА_4, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозвязку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Жодних порушень під час складання протоколу та оформлення матеріалів справи з боку поліцейського, які б тягли недопустимість зібраних ним доказів, судом під час розгляду справи не встановлено. З відеозапису подій, що безпосередньо досліджувався судом, вбачається, що поліцейськими були дотримані вимоги діючого законодавства, що регулюють дані правовідносини.

При цьому, суд враховує, що ніяких належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення та причетність до нього ОСОБА_1, останній та його захисник суду не надали.

З пояснень ОСОБА_1 в суді вбачається, що він фактично не заперечує, що зазначені події дійсно мали місце і він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння на вимогу поліцейського в медичному закладі, однак причиною відмови зазначає брак часу через необхідність забрати з тренування свою неповнолітню доньку.

Однак, як встановлено судом, разом з ним перебувала його дружина, яка у випадку необхідності могла забрати дитину. Крім того, ОСОБА_1 в суді зазначив, що це питання він вирішив зі своїм товаришем, який забрав його доньку. Але в подальшому ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків знов відмовився від такого огляду. З відеозапису подій не вбачається жодних обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду, але причиною цього стали саме протиправні дії поліцейських. Його доводи про те, що вони вели його в оману, є надуманими. Як встановлено судом, під час спілкування поліцейські неодноразово, зрозуміло розяснювали підстави, порядок та наслідки проходження огляду на стан спяніння, оформлення документів тощо, тобто поліцейськими були прийняті усі належні заходи для забезпечення можливості пройти медичний огляд і дотримані вимоги Інструкції №1452/735, Порядку №1103 та КУпАП. Підстав вважати їх дії протиправними у суду немає. Судом не встановлено жодних обмежень в реалізації процесуальних прав ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи ОСОБА_1 суд вважає неспроможними, розцінює їх як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки під час судового розгляду, зокрема, після відтворення відеозапису подій з нагрудної камери поліцейського, судом не було встановлено наявність будь-яких обєктивних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя в установленому законом порядку. Суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 на місці події, виходячи із відеозапису подій, пояснень самого ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, свідчить про пряме ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння в установленому діючим законодавством порядку.

Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та його вину, оскільки він в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння, у звязку з чим на нього слід накласти адміністративне стягнення.

Підстав для закриття провадження у справі, про що заявили клопотання ОСОБА_1 та його захисник, суд не знаходить.

При призначенні адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що посягає на безпеку дорожнього руху, і воно є грубим, на протязі року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, однак висновків для себе не зробив, повторно вчинив аналогічне порушення, вину не визнав і в скоєному не розкаявся, що свідчить про підвищену небезпечність особистості ОСОБА_1 Також суд враховує, що останній офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400,00грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320,00грн.

Керуючись ст.9,33,ч.2 ст.130,245,251,252,256,266,280,283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 29.10.1981р.н., РНОКПП суду невідомий, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (р/р №0001, банк: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, одержувач: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, , код класифікації доходів бюджету - 21081300) у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400,00грн. (двадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

У разі несплати штрафу у встановлений законом строк, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1, 29.10.1981р.н., РНОКПП суду невідомий, у примусовому порядку подвійний розмір штрафу в сумі 40 800,00грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, 29.10.1981р.н., РНОКПП суду невідомий, на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, р/р0001 в ГУ ДКСУ у м.Києві, МФО 820019, отримувач - ГУК у м.Києві, , код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 320,00грн. (триста двадцять гривень 00 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня її постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Н.А. Мурашова

26.04.2017