АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/337/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2.Д.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, не одружений, мешкаючого в м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, буд. 1/ кв.15,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. За ч.1 ст.130, КУпАП справу про адміністративне правопорушення закрито, у зв'язку і відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15.01.2017 року о 04 год. 00 хв. в м. Дніпро на території заправки за адресою: вул. Марії Лисиченко, буд. 12Б, водій ОСОБА_3 керуючи т.з. Lexus RX 350 д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, під час вибору безпечної швидкості, внаслідок чого відбувся наїзд на сміттєвий бак, який в свою чергу потрапив у скло вітрини АЗС, яке розбилося, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. Транспортному засобу та АЗС було завдано механічних пошкоджень, що призвело до матеріальних збитків.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3, в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне та закрити провадження по справі, у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Посилається, що дорожнє покриття на заправці було дуже обледенілим, взагалі нічим не посипано. Він намагався гальмувати, проте колеса автомобіля втратили зчеплення з поверхнею дороги і зупинити автомобіль було неможливо. Вважає, що він, як водій автомобіля не повинен нести жодної відповідальності за неналежний стан автомобільної дороги, що стало безпосередньою причиною ДТП.

На його думку, судом було не повно зясовані усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що на його думку потягло за собою винесення необґрунтованої постанови щодо нього.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 в підтримку апеляційної скарги та адвоката ОСОБА_4 на його захист, перевіривши та дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортного засобу, ґрунтуються на доказах у справі, які також були предметом перевірки та оцінки судом апеляційної інстанції також.

Перевіркою встановлено, що даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою, і районний суд вірно прийшов до висновку, що о 4.25 годині 15 січня 2017 року, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Lexus RX 350», держаний номерний знак АЕ 00960 ІЕ, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, в умовах очевидної для нього ожеледиці, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

У своїх письмових поясненнях від 15 січня 2017 року, даних безпосередньо на місці пригоди, ОСОБА_3 зазначав про те, що коли він заїжджав на заправку його автомобіль через ожеледицю занесло на швидкості 5 10 км/год. Внаслідок чого автомобіль наїхав на сміттєвий бак, який в свою чергу пошкодив вітражне скло приміщення заправки.

Такі ж пояснення надав ОСОБА_3 і в апеляційній інстанції, де він не заперечував події дорожньо-транспортної пригоди. Однак стверджував, що вона сталася не з його вини, як водія, а внаслідок неналежного утримання проїзної частини працівниками АЗС, на якій була ожеледиця, що на його думку, залишилося поза увагою суду.

Вину ОСОБА_3 встановлено і фото фіксацією обставин даної пригоди.

Вважаю, що водій ОСОБА_3, з огляду на пору року, відповідні погодні умови, що створило ожеледицю і сутінкове освітлення, що могло призвести до ДТП, мав реальну можливість вибрати безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, як цього вимагає п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він рухався на автомобілі зі швидкістю 5-10 км/год., не свідчать про її безпечність та достатню уважність, враховуючи слизький стан дорожнього покриття, адже він міг передбачити можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх відвернення.

За наведених обставин дорожньо-транспортної пригоди висновки суду першої інстанції про те, що пригода сталася внаслідок недотримання водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, яке виразилося в не виборі безпечної швидкості руху і не врахуванні дорожньої обстановки, є правильними та обєктивно підтверджуються доказами в справі у їх сукупності.

Не спростовують правильності таких висновків суду доводи ОСОБА_3 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок неналежного утримання автомобільної дороги, з посиланням на стандарти про утримання автомобільних доріг, остільки саме керування ОСОБА_3, як водія транспортного засобу і призвело до даної ДТП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 суперечать сукупності зібраних доказів, які є достовірними, а тому задоволенню не підлягають.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП є правильною, а накладене на нього адміністративне стягнення в межах санкції указаного закону відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Отже постанова суду є законною та обґрунтованою, а підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, - не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3О залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017, якою ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а за ч.1 ст.130, КУпАП справу про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку і відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2