Справа № 507/94/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року суддя Любашівського районного суду Одеської області Гнатюк Валерій Олексійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Інспектора Любашівського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм в ТОВ «Зеленогірське», жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії АП2 № 158508 та серії АП2 №158509 від 22.01.2017року ОСОБА_2 21.01.2017 року о 22:30 годині в с. Гвоздавка-1 Любашівського району Одеської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, в наслідок чого його було зупинено після переслідування, під час керування даним транспортним засобом він перебував в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 21.01.2017 року він перебував в стані алкогольного спяніння, але не керував автомобілем і тим паче не тікав від працівників поліції, оскільки того вечора святкував «христини» в одному із барів в с. Гвоздавка 2 Любашівського району Одеської області. 21.01.2017 року до бару підїхали працівники поліції і звинуватили його в вищевказаних порушеннях, після чого він почав ображати їх нецензурною лайкою в наслідок чого його було доставлено в Любашівський відділ поліції та Любашівську ЦЛР.

Інспектор Любашівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 в судовому засіданні не надав жодних доказів на підтвердження обставин викладених у протоколах, вказуючи, що єдиним доказом на підтвердження даних обставин є рапорти працівників поліції.

Вислухавши ОСОБА_2, інспектора Любашівського ВП Чопика О.О., дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження у даній справі належить закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до протоколу № 000014 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння Любашівської ЦЛР від 22.01.2017 року ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного отруєння.

Однак, в пункті другому вищевказаного протоколу медичного огляду причиною проведення огляду зазначено, що огляд проводився у звязку з тим, що ОСОБА_2 дебоширив в громадському місці.

Листом від 25.01.2017 року за № 1/391/17 Любашівським районним судом Одеської області було викликано в судове засідання лікаря Любашівської ЦЛР який проводив огляд та витребувано копію протоколу медичного огляду та витяг з журналу реєстрації.

Однак лікар в судове за сідання не зявився.

Копії документів надіслані Любашівською ЦЛР підтверджують те, що огляд гр. ОСОБА_2 проводився у звязку з порушенням громадського порядку, а не у звязку з підозрою в управлінні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів

Враховуючи те, що протокол Любашівської ЦЛР № 000014 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння було видано у звязку з тим, що ОСОБА_2 дебоширив в громадському місці, а не у звязку з підозрою в управлінні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, тому в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дані про особу правопорушника було встановлено на підставі посвідчення водія.

Відповідно до ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин у разі складання даного протоколу працівники поліції повинні були вилучити посвідчення водія, а згідно даних протоколу посвідчення водія не вилучалося.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення гр. ОСОБА_2 від керування транспортним засобом чи передачі керування іншій особі згідно вимог ст.266 КУпАП.

Крім цього в матеріалах справи відсутні докази про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

При оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 взагалі не були залучені свідки - особи, які б могли підтвердити, що останній намагався втекти від службового автомобіля працівників поліції.

Хоча при дачі пояснень ОСОБА_2, заявив, що він святкував «христини» у барі, проте працівниками поліції не допитано жодного свідка, а в матеріалах справи ніяких свідчень по факту не зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції не надано.

Суд не приймає до уваги рапорта працівників поліції про те, що ОСОБА_3 не зупинився на першу вимогу працівника поліції, оскільки такі пояснення не підтверджуються жодними доказами.

В судовому засіданні судом було запропоновано на підтвердження скоєння правопорушення, передбаченого ст..122-2 КУпАП, надати до суду відеофіксацію правопорушення.

Проте працівник поліції в судовому засіданні заявив, що в службовому автомобілі на даний час відсутній відеореєстратор , тому підтвердити даний факт технічним засобом відеофіксації, він немає можливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Однак склавши щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП, працівник поліції не зазначив у ньому обєктивну необхідність зупинки транспортного засобу.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також вважає, що не є достатнім доказом пояснення ОСОБА_2 що додані до матеріалів справи, оскільки як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2 у звязку з тим, що його дружина вагітна і для закінчення всієї процедури просто підписав пояснення написані працівниками поліції не читаючи, щоб менше хвилювати жінку.

Таким чином працівниками поліції не надано достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_2

В судовому засіданні не встановлено доказів того, що гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та не зупинився на вимогу працівників поліції

За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 130, 221, 247, КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, прередбаченого ст.. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, згідно ч.1 ст 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області.

Суддя: Гнатюк В.О.