Справа № 200/2937/17-п
Провадження № 3/200/997/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю правопорушника ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м.Дніпро, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешкає за адресою: м.Дніпро, вул.Леонтовича, буд.14,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії АА072713 від 29.01.2017 року, 29.01.2017 року о 11.40 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем мешкання, вчинила відносно своєї невістки ОСОБА_2 насильство в сімї, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психологічному здоровю.

У суді ОСОБА_1 свою провину у скоєнні вищезазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що 29.01.2017 року її син ОСОБА_4 став прибиратися у гаражі, а потім вказав їй, що буде прибирати ще й в підвалі, однак вона заборонила йому це робити. В подальшому між її синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сталася варка, яка переросла в бійку. Вона стала розбороняти синів, після чого викликала поліцію. В цей день між нею та невісткою ОСОБА_2 не було ніякого конфлікту, вона не ображала її нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що дійсно 29.01.2017 року між синами ОСОБА_1 виникла бійка. В ході цього конфлікту ОСОБА_1 стала бити молодшого сина, сварилася із нею та нецензурно лаялася, через що вона викликала робітників поліції. Вважає, що психологічне насильство виразилося в тому, що ОСОБА_1 ображала її нецензурною лайкою в присутності поліцейських.

Свідок ОСОБА_6 вказав, що є сином ОСОБА_1 Вказав, що 29.01.2017 року між ним та братом дійсно сталася бійка, були викликані робітники поліції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми.

Відповідно до положень Закону України «Про попереджання насильства в сімї» від 15.11.2011 року, насильство в сімї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стосовно інших членів сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини і громадянина і наносять цьому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психологічного здоровю.

При цьому, психологічне насильство насильство, що повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкоду психічному здоровю.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вказала, що 29.01.2017 року між її синам сталася бійка, при цьому ніякого конфлікту в цей день з невісткою ОСОБА_2 не було, вона не ображала її нецензурною лайкою.

Опитана потерпіла ОСОБА_2 стверджувала, що ОСОБА_1 ображала її нецензурною лайкою в присутності поліцейських, через що вважає, що було вчинено психологічне насильство.

Враховуючи надані у суді пояснення, вважаю, що сама по собі нецензурні вислови в бік ОСОБА_2, у розумінні положень Закону України "Про попередження насильства в сім'ї", не є психологічним насильством, вчиненим відносно неї.

Також, будь-яких інших доказів, які б вказували на вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_2, внаслідок чого останній могла бути чи була завдана шкода психічному здоров'ю, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП є не доведеною, оскільки ні протокол про адмінправопорушення, ні матеріали справи, ні пояснення, надані в судовому засіданні, не містять належних та допустимих доказів її винуватості у скоєнні психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_2, в результаті чого потерпіла почувала себе емоційно невпевненою, заляканою, нездатною захистити себе.

Тобто, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у звязку із чим справа підлягає закриттю.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, захисником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Татарчук