Справа № 371/1391/16-п Головуючий у І інстанції Гаврищук А. В.
Провадження № 33/780/122/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 252 23.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

прокурора - Пікуля О.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - Лагоди В.В.

за апеляційною скаргою керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, на постанову Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Томської області, Тарабельського району, с. Комбарне, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та провадження у справі про притягнення її до адміністративно відповідальності закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1, будучи депутатом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області 7 скликання, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», у травні 2016 року, у порушення вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1,2 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, та не повідомила сільську раду про наявність реального конфлікту інтересів, який виник під час голосування на 8 сесії VII скликання щодо преміювання до Дня Перемоги на 9 травня та не здійснила самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядалося відповідне питання, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також ОСОБА_1, будучи депутатом Росавської сільської ради Миронівського району Київської області 7 скликання, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», у травні 2016 року, у порушення вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1,2 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час голосування на 8 сесії VII скликання щодо особистого преміювання до Дня Перемоги на 9 травня, на якому розглядалося відповідне питання, прийняла участь у голосуванні відносно свого преміювання, проголосувала "за", за результатами чого вказаною сесією Росавської сільської ради прийнято рішення №91-8-VІІ, згідно якого ОСОБА_1 було вирішено нарахувати премію в травні 2016 року в розмірі посадового окладу, про що свідчить довідка про нараховану премію в сумі 1450 грн. чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_1, вважає постанову суду незаконною та просить її змінити і накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 230 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 910 грн.

В обґрунтуванні вказує, що судом неправомірно було закрито адміністративне провадження, адже відповідно до чинного законодавства, за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, стягнення може бути накладено не пізніше двох років з дня його вчинення, крім того, вважає, що строк накладення стягнення за корупційне правопорушення необхідно вираховувати з дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, а не з дати вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про те, що на момент розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, строк накладення адміністративного стягнення не минув.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Лагоди В.В., які просили рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у постанові судді, та в апеляційному порядку не оскаржуються.

Разом з тим, вважаю, що постанова судді в частині закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, підлягає скасуванню.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, правопорушення, вчинені ОСОБА_1, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, були виявлені Управлінням захисту економіки в Київській області 31.10.2016 року, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, складеними цього ж дня, а розгляд адміністративної справи відбувся 21.12.2016 року, тобто в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась, працює, має тридцятирічний трудовий стаж, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, у суді апеляційної інстанції свою вину у скоєнні адмінправопорушення визнала повністю, щиро розкаялась.

Тому, враховуючи вищевикладене. А також те, що вчинені нею правопорушення є малозначимими, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_1 можливе застосування ст.22 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області задовольнити частково.

Ухвалу судді Миронівського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову.

Вважати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Суддя: О.В. Миколюк