АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та його права на судовий захист.

Зазначає, що суд при прийнятті в рішення без його участі, всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Вказує на те, що судом не враховано, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що він керував транспортним засобом.

Крім того зазначає, що після проведення огляду в медичному закладі в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП інспектором патрульної поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобам, що підтверджує факт того, що він дійсно не керував транспортним засобом.

Після проведення огляду в медичному закладі в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП інспектором патрульної поліції його не відсторонено від керування транспортним засобам, а тому висновки суду про відмову від проходження огляду є необґрунтованими.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено за його відсутності, копію постанови суду отримано ним 26 липня 2017 року.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 14 червня 2017 року проведено за відсутності ОСОБА_3, копію оскаржуваної постанови вручено 26 липня 2017 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення йому у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Як установив суд, ОСОБА_3 27 квітня 2017 року об 11 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Райдужна, 14а керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку і лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія». Вказані обставни свідчать про порушення вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 а ПДРУкраїни, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння абе перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003116 від 27 квітня 2017 року, в якому зазначено про перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп`яніння, які суд обґрунтовано прийняв до уваги.

Щодо доводів апеляційної скарги про проведення судом розгляду у відсутність ОСОБА_3, то вони не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, єпорушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Права ОСОБА_3 на справедливий розгляд справи не порушені у зв'язку з тим, що він не проявляв належної зацікавленості у результатах розгляду його справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду його справи.

Окрім того, судом апеляційної інстанції з огляду на відсутність ОСОБА_3 у судовому засіданні поновлено строк на оскарження постанови.

Посилання апелянта на незаконність протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.

Відсутність даних про затримання автомобіля ОСОБА_3 жодним чином не спростовують факт перебування його в стані наркотичного сп`яніннята не ставлять під сумнів обставини, викладені в протоколі, оскільки суперечать іншим наявним доказам у справі, які суд обґрунтовано прийняв до уваги.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки апелянтом не надано жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення; особу правопорушника та обставини.

За таких обставин, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2180/2017 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Федосєєв С.В.