АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/191/17 Головуючий у 1-й інстанції Воробйов В.Л.
Справа № 199/646/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, 11 липня 1989 року народження, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано усне зауваження,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано усне зауваження.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 11 січня 2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні Амур-Нижньодніпровського відділу поліції у м.Дніпро, розташованого по вул. Новоселівській,17 у м. Дніпро висловлювався нецензурною лайкою та погоджував фізичною розправою громадянам у громадському місці, чим порушив громадський порядок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження даної постанови, оскільки отримав її із запізненням не з його вини, та скасувати вищевказану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені дата та час 08 лютого 2017 року о 09 годині 00 хвилин, коли треба зявитися до суду першої інстанції для розгляду адміністративної справи щодо нього, однак дана справа була розглянута 01 лютого 2017 року без його участі, чим було порушено його право на доступ до правосуддя.

Також, не погоджується з позицією суду про те, що у мотивувальній частині постанови зазначено, що він погрожував фізичною розправою, хоча про це ні в протоколі, ні в рапорті, ні в поясненнях свідків зазначено не було.

ОСОБА_3 того, в протоколі вказано, що він в адміністративному приміщенні порушував громадський спокій і порядок, однак не зазначено, що це було в громадському місці.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв»язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_2, участь якого є обов»язковою, з часу отримання ним постанови - 08.02.2017 року - дотримавсь 10-тиденного строку на її оскарження.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дані вимоги закону суд першої інстанції не виконав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 336387 ОСОБА_2 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 08 лютого 2017 року о 09 годині 00 хвилин, однак судом першої інстанції справу було розглянуто 01 лютого 2017 року (а.с. 1, 10), при цьому в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи саме 01 лютого 2017 року.

Таким чином, дана справа розглянута у відсутності ОСОБА_2, який міг надати пояснення по даному адміністративному правопорушенню.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й, зокрема, права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неправомірного зазначення у мотивувальній частині постанови про те, що він погрожував фізичною розправою, оскільки наданими до суду матеріалами це не підтверджується.

З урахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки вона постановлена з порушенням норм КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не зясовано обставини та необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_2

Суд першої інстанції, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, протокол про його адміністративне затримання, рапорт інспектора роти № 1 батальйону №3 УПП у м. Дніпро ОСОБА_4, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Однак, судом першої інстанції була надана неправильна юридична оцінка фактичним даним, які містяться в матеріалах справи, та які були предметом розгляду в суді першої інстанції, що потягло за собою необґрунтоване притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Обєктивна сторона цього правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 11 січня 2017 року о 19 годині 00 хвилин виражався нецензурною лайкою у адміністративному приміщенні, а саме у приміщенні АНДОП м.Дніпро, вул. Новоселівська,17, у присутності співробітників поліції та громадян, чим порушив громадський спокій і порядок.

При цьому в протоколі не вказано, які саме матеріали до нього додаються.

З рапорту інспектора роти № 1 батальйону №3 УПП у м. Дніпро ОСОБА_4 вбачається, що було зупинено автомобіль, пасажиром в ньому був ОСОБА_2, який під час спілкування з водієм чіплявся до поліцейських, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, після чого його було доставлено до Амур-Нижньодніпровського відділу поліції у м.Дніпро. Тобто зазначені у рапорті обставини не підтверджують викладених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого подія мала місце в приміщенні поліції, а не біля автомобілю, крім того, в рапорті відсутні відомості щодо вчинення дій у присутності громадян, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із долучених до матеріалів провадження письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вбачається, що вони були понятими при адміністративному затриманні ОСОБА_2 за ч.1 ст.178 КУпАП, і були присутні під час огляду його особистих речей та фіксації відмови підписати адміністративний протокол, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вказують, що ОСОБА_2 в приміщенні поліції висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе зухвало і на зауваження не реагував, чим порушував громадський порядок та обурював честь та гідність громадян. Вказані поняті також зазначені свідками адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не погодився з такими поясненнями, мотивуючи це тим, що його було неправомірно затримано, а тому його висловлювання були повязані не з метою порушення громадського порядку, а внаслідок обурення діями працівників поліції через застосування до нього наручників, та не є такими, що містили нецензурну лайку. В особі одного свідка (понятого) впізнав працівника поліції.

Про те, що до ОСОБА_2 дійсно застосовувались наручники, свідчить вищезазначений рапорт інспектора.

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_2 перебував 11.01.2017 року з 17-15 до 19-40 у кімнаті для затриманих.

Отже, надані матеріали не містять даних щодо жодного громадянина, які б підтвердили твердження поліцейських щодо порушення ОСОБА_2 громадського порядку, а ті свідки, які давали письмові покази щодо висловлювання його нецензурною лайкою, не зазначають, чим була викликана така поведінка ОСОБА_2, який був затриманий працівниками поліції, до якого було застосовано наручники, честь та гідність яких громадян принижував своєю поведінкою ОСОБА_2, у зв»язку з чим на підставі наданих матеріалів неможливо зробити висновок, що саме на вчинення дрібного хуліганства був спрямований умисел ОСОБА_2

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції провів поверхневий розгляд справи. Припустившись цих та вищезазначених порушень, суд дійшов хибного висновку щодо винуватості ОСОБА_2, залишивши поза увагою, чи дійсно дана особа вчинила інкриміноване йому правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_2не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну його відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлено, що справу суд першої інстанції, розглянув з недотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов хибного висновку, визнавши доведеною провину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки не встановлено достовірно факт саме дрібного хуліганства, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

За таких обставин, вважаю необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову судді скасувати із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року задовольнити.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано усне зауваження скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О. Є . ОСОБА_1