Справа №: 398/4239/16-п
провадження №: 3/398/57/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" лютого 2017 р. cуддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ремезок А.Ю. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія ВХТ№562297 від 01.07.2016 р., РНОКПП НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30.11.2016 року о 10-10 год. по а/д Глинськ-Олександрія-Петрово, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані), від медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння та продуву алкотеста Драгер 6810 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 06.02.2017 року ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що його попрохали знайомі відвезти їх на роботу. Керуючи автомобілем, його зупинив інспектор поліції, який перевірив документи та повідомив, що від нього відчувається різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, в звязку з чим просив продути алкотест Драгер. ОСОБА_1 відмовився, оскільки інспектор прилад дістав з металевої коробки і продувати даний алкотест було не гігієнічно. Після цього інспектор почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор розмовляв з ним не ввічливо, не представився.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 віз на роботу його разом з товаришами. По дорозі їх зупинив інспектор поліції, який повідомив, що від ОСОБА_1 відчутний різкий запал алкоголю з порожнини рота на відстані. Інспектор запропонував продути ОСОБА_1 прибор в металевій коробці, але останній відмовився.

Інші свідки, в тому числі особи, що їхали в той момент в автомобілі ОСОБА_1, в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину неявки суду не повідомили. У звязку з повторним викликом свідків в судове засідання, було оголошено перерву до 27.02.2017 року.

27.02.2017 року ОСОБА_1, через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи через його стан здоровя, додавши довідку № 31 від 23.02.2017 року, за підписом лікаря ОСОБА_3 зі штампом Поліклініки міської лікарні № 1 м. Олександрії.

Згідно листа Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міської лікарні №1 м. Олександрії №563 від 27.02.2017 року, ОСОБА_1 згідно амбулаторної картки ф025/о №469/12 за медичною допомогою до міської лікарні №1 не звертався з 2015 року, на момент надання інформації на стаціонарному лікуванні не перебуває, лікарняний лист не видавався. Довідка № 31 від 23.02.2017 року оформлена не по формі, не зареєстрована за вказаним номером в журналі реєстрації довідок, видана без підпису завідуючого відділенням. Лікарем-хірургом ОСОБА_3 видаватися на могла, так як лікар перебуває на робочому місці у військкоматі, не веде прийом хворих.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 28.12.2016 року, 16.01.2017 року заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи, та останньому достовірно відомо, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності спливає 28.02.2017 року, суддя вважає надання даної довідки та клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 спробою навмисно затягнути процес розгляду справи з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Отже, неявка останнього в судове засідання 27.02.2017 року не обумовлена поважними причинами, а тому розгляд справи було продовжено за його відсутності.

Викликані належним чином повторно в судове засідання свідки не з'явились.

ОСОБА_1 через канцелярію суду надав письмове заперечення /письмове пояснення/, в якому просить суд «визнати дії інспектора ДПС роти ДПС м. Олександрії Кіровоградської області ОСОБА_4 незаконними; скасувати протокол та постанову, які були складені на нього незаконно».

Суддя зазначає, що для оскарження дій субєктів владних повноважень передбачено порядок, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України. Крім того, зі змісту заперечення чітко й однозначно не зрозуміло, з якими саме діями ОСОБА_1 не згоден, оскільки останній неодноразово вказує, що інспектор поліції склав на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, постанову, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідка, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безумовний обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння підтверджується поясненнями безпосередньо ОСОБА_1, який не заперечував факт його відмови від продуву алкотеста, поясненнями свідка ОСОБА_2, який зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від продуву прибору, протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 267675, яким встановлений факт відмови від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння та продуву алкотеста Драгер 6810, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказали, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння та від продуву алкотеста.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що інспектор поліції не представився, поводився з ним грубо, не розяснив йому його права та обовязки, в судовому засіданні свого підтвердження іншими доказами, окрім пояснень ОСОБА_1, не знайшли, та на думку судді, є намаганням останнього уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею не виявлено.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

За вказаних обставин беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та ступеня вини, накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції даної статті у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст. 283 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,02 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 320 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення в виді 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особам, які не були присутні при проголошенні постанови у той самий строк з моменту отримання копії даної постанови.

Постанова може бути звернута до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня винесення.

Суддя А.Ю. Ремезок