Справа № 694/133/17
Провадження № 3/694/56/17
ПОСТАНОВА

іменем України

15.02.2017 м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Дудніченко В.М., розглянувши матеріали, які надішли від Управління Держпраці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянинки України, НОМЕР_1, виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 03.05.2008 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжня, дітей до 18 років немає, працює директором МП "Тікич",

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

18.01.2017 року головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю,зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення №23-10-19/0030 відносно ОСОБА_1 відповідно до якого вбачається, що в ході проведення планової перевірки МП "Тікич", вибірковим аналізом документів за 2015, 2016, січень 2017 року, наданих адміністрацією підприємства, встановлено наступне:

- тривалість роботи напередодні святкових і неробочих днів не скорочена на одну годину, зокрема 23.08.2016 року працівникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, 13.10.2016 працівникам ОСОБА_3 ОСОБА_5М, що являється порушенням ч.1 ст.53 КЗпП.

- заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки, зокрема згідно наказу № 10 від 01.12.2016 року працівнику ОСОБА_3 надана відпустка з 01.12.2016 року, про те виплата відпускних відбулася 16.12.2016 року по відомості на виплату грошей № 23 та 30.12.2016 року по відомості на виплату грошей № 24. Згідно наказу № 11 від 08.12.2016 року працівнику ОСОБА_6 надана відпустка з 08.12.2016 року, про те виплата відпускних відбулася 16.12.2016 по відомості на виплату грошей № 23 та 30.12.2016 року по відомості на виплату грошей № 24, що являється порушенням ч.4 ст.115 КЗпП, ст. 21 ЗУ "Про відпустки".

- При звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, не проводиться в день звільнення, що є порушенням вимог ч.1 ст.116 КЗпП. Так наприклад, відповідно до наказу № 8 від 17.11.2016 року працівницю ОСОБА_7 звільнено з 17.11.2016 року, проте розрахунок при звільненні працівниця отримала 02.12.2016 року по відомості на виплату гроші № 22.

- при звільненні працівника йому не виплачується грошова компенсація за всі не використанні ним дні щорічної відпустки, зокрема працівниця ОСОБА_7 прийнята на роботу 18.08.2016 року. Документи, що підтверджуються нарахування компенсації за невикористану відпустку при звільненні роботодавцем не надано, що є порушенням ст. 83 КЗпП.

Своїми діями ОСОБА_1 працюючи на посаді директора МП "Тікич", яке зареєстровано та знаходиться за адресою:20200, м. Звенигородка ,вул. Б.Хмельницького,11 порушила вимоги законодавства про працю.

В суді ОСОБА_1 свою вину визнала, та пояснила, що всі виявлені порушення нею усунуті, просить суд не застосовувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а обявити їй усне зауваження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом № 23-10-19/0030 про адміністративне правопорушення від 18.01.2017 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 23-10-19/0037.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує причини та умови,що сприяли вчиненню даного правопорушення,проаналізувавши всі фактичні дані,оцінивши наявні матеріалах справи докази, особу правопорушника, яка свою вину визнала, вважає за можливе на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в силу малозначності правопорушення та обмежитися усним зауваженням.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір за розгляд справи стягується з особи відповідно до якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Тому враховуючи ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору .

Керуючись ст. 22 ,ст.40-1, ч. 1 ст. 41, КУпАП України, суд,-

п о с т а н о в и в:

звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП за малозначністю скоєного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору .

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути подано протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя