АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2017 року постановою судді Святошинського районного суду м. Києва Афанасьєва О.Г. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 05 травня 2017 року, о 09 годині 40 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Перемоги, 111 м. Києві, при перестроюванні не дав перевагу у русі транспортному засобу «Тойота» д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та призначити технічну експертизу по справі.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням його та свідка ОСОБА_5 щодо обставин пригоди з врахуванням доказів, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності. Так, з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що він не здійснював наїзд на автомобіль «Тойота», а перед зіткненням встиг зробити половину маневру, що також підтверджується схемою місця пригоди, розташуванням автомобілів після зіткнення і характером пошкоджень на автомобілях. Після зіткнення автомобіль «Тойота» проїхав 7,5 метрів, що суперечить поясненням водія ОСОБА_4 про здійснення ним гальмування одразу після зіткнення.

На думку апелянта, для встановлення дійсних обставин пригоди необхідно призначити експертизу.

ОСОБА_3 вважає, що не порушував Правил дорожнього руху України /далі ПДР України/, перед початком перестроювання впевнився, що нікому не заважає, і був особливо обережний, оскільки в автомобілі перебувала його вагітна дружина.

Суд, встановивши його вину, фактично не погодився з висновками поліцейських про порушення ним п. 10.3 ПДР України, оскільки не зазначив про порушення цього пункту у постанові.

Крім того, ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки апеляційна скарга його представника за довіреністю була повернута останньому, у зв'язку з відсутністю відповідних документів на підтвердження його повноважень. Тому вважає, що строк попущений ним з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду від 03 липня 2017 року враховуючи, що останній пропустив встановлений законом строк з поважних причин, оскільки попередня скарга була подана неналежною особою, про що ОСОБА_3 не могло бути відомо у зв'язку з відсутністю у нього юридичної освіти.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Судом першої інстанції дотримані вказані вимоги закону.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також в поясненнях водіїв та свідка.

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№133096 вбачається, що 05 травня 2017 року, о 09 годині 40 хвилин по проспекту Перемоги, 111 в м. Києві, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.2.3б, п.10.3 ПДР України при перестроюванні не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з.НОМЕР_2 і обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

З пояснень ОСОБА_3, наданих суду першої та апеляційної інстанцій, вбачається, що він керуючи «ВАЗ 21150» д.н.з.НОМЕР_3, рухався по проспекту Перемоги в м. Києві, зупинився біля відбійника в крайній лівій смузі руху, оскільки зупинися автомобілі попереду. Увімкнувши правий показник повороту, він подивився у праве дзеркало заднього виду, пропустив один автомобіль, переконавшись, що смуга, в яку він має намір перестроїтись вільний, почав маневр. Виконавши цей маневр наполовину, він відчув удар і одразу зупинився. Зіткнення відбулося з автомобілем «Тойота», який в подальшому зупинився через кілька метрів попереду.

Пояснення свідка ОСОБА_5, що містяться в справі, аналогічні поясненням ОСОБА_3 щодо обставин пригоди.

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з.НОМЕР_2 рухався по проспекту Перемоги біля метро Житомирська в м. Києві, у середній смузі руху. З ліва від нього рухався автомобіль «ВАЗ 21150», водій якого порівнявшись з ним, почав перестроюватись з крайньої лівої смуги руху в середньо смугу руху, не надавши переваги в русі його автомобілю. Внаслідок чого сталося зіткнення двох автомобілів.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, вбачається. що після зіткнення автомобіль "Тойота" перебуває в середній смузі руху, а автомобіль "ВАЗ 21150" - між крайньою лівою смугою та середньою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 завив клопотання про проведення технічної експертизи.

Враховуючи відсутність належного мотивування необхідності проведення експертизи з боку апелянта та наявність достатніх доказів для прийняття рішення в справі за апеляційною скаргою, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Враховуючи викладене, вважаю, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

При цьому, суд фактично визнав його винуватим у порушенні п. 10.3 ПДР України, зазначивши це в обставинах вчиненого правопорушення, хоча і не послався на відповідний пункт ПДР України.

Тому, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук