Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/530/2017Справа №: 640/23/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Буцький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Азербайджану, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 04 грудня 2016 року о 04 годині 25 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 біля буд. № 37 по вул. П. Григоренка в м. Харкові з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєному правопорушенні не визнав, при цьому пояснив, що їхав у лікарню до дитини та віз ліки. Поліцейські його зупинили за те, що він не увімкнув сигнал повороту. Коли поліція складала протокол, він сказав, що йому треба у лікарню відвезти ліки, на що поліцейські його відпустили, а протокол за не ввімкнений сигнал повороту віддадуть його товаришу. Про те, що він був у стані алкогольного спяніння мова не велась, ніхто йому не пропонував проходити медичний огляд на стан спяніння. Про складання на нього протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, він дізнався через кілька днів в управління поліції, коли прийшов сплачувати штраф за протоколом щодо не ввімкненого сигналу повороту.

Свідок ОСОБА_2 показав, що 04 грудня 2016 року приблизно о 04 годині він їхав разом із ОСОБА_1 у лікарню до його сина. Коли вони зупинились, до них підїхала патрульна машина поліції, де двоє поліцейських сказали, що ОСОБА_1 не увімкнув сигнал повороту. Щодо цього поліцейські почали складати протокол. ОСОБА_1 дуже просив поліцейських його відпустити, оскільки у нього в лікарні дитина та їй потрібні медикаменти. Розмови про те, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння не було.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_3 показав, що в ході патрулювання він побачив автомобіль «BMW X6» який повертаючи, не показав сигналу повороту, у звязку з чим, вони прийняли рішення про зупинку даного т/з. В ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, хитка хода. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, на що він відмовився, від підпису в протоколі та отримання його копії ОСОБА_1 також відмовився в присутності двох свідків. Автомобіль було надано знайомому ОСОБА_1 ОСОБА_4, який надав розписку про те, що доставить автомобіль на стоянку , а ОСОБА_1 до керування не допустить. ОСОБА_1 нічого не казав про дитину у лікарні та ліки для неї.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 401187 від 04.12.2016 року, яким встановлено факт правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від підпису у протоколі та проходження огляду на стан спяніння; карткою обліку адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скоєного ОСОБА_1 25.06.2016 та наданими самим ОСОБА_1 копіями постанови Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 та постанови Апеляційного суду Харківської області від 18.10.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно розписки ОСОБА_4, йому передано керування автомобілем НОМЕР_1 та він забовязався припаркувати його за адресою просп. М. Жукова, 36 на стоянці. Крім того, сам ОСОБА_4 визнав факт знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, надавши у розписці забовязання не передавати керування автомобілем ОСОБА_1 до його витвереження.

До тверджень ОСОБА_1 про термінову необхідність доставки ліків вночі до лікарні, суд ставиться критично та вважає це способом його захисту з метою уникнення відповідальності. Так, не дивлячись на те, що його дитина дійсно згідно виписки, знаходилась на лікуванні у лікарні, дана виписка не містить відомостей про необхідність цілодобової доставки ліків в тому числі у нічний час до лікарні.

Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП складався без його присутності суперечить фактичним обставинам справи. Так письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 містять відомості про його відмову у їх присутності від підпису у протоколі, що також підтвердив інспектор Дуфек Д.О. у судовому засіданні. Сам протокол ОСОБА_1 отримав через три дні, а саме 07.12.2016 в управлінні поліції, оскільки знав про його наявність.

Не погодившись із протоколом, через півтора місці, а саме 16 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до прокуратури Харківської області про незаконні дії працівників патрульної поліції, яка у свою чергу передала дане звернення до виконання УПП у м. Харкові.

Згідно копії відповіді Департаменту патрульної поліції УПП у м. Харкові від 09.02.2017, в діях поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ознак порушень не вбачається.

Щодо показів ОСОБА_1 про те, що він був тверезим, суд зауважує, що склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП є факультативним, тобто відповідальність за даною нормою настає навіть у разі відмови від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

Крім того, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, у разі незгоди водія з результатами огляду проведеного поліцейським на місці зупинки, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що він був незаконно зупинений працівниками поліції є неспроможними, оскільки як він сам вказав, поліцейські йому повідомили про не увімкнення сигналу повороту та порушення ним п. 9.2 Правли дорожнього руху України. За вказаною постановою ОСОБА_1 сплатив штраф та не оспорював її, тим самим визнавши факт порушення.

Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки адміністративне правопорушення скоєне 04.12.2016 року, то суд, стягуючи судовий збір застосовує редакцію ЗУ «Про судовий збір», яка діяла станом на момент правопорушення, стягнувши з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 грн., що не погіршує його становища.

Керуючись ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_7