АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Згідно постанови, ОСОБА_2 11.04.2017 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, вчинив психологічне насильство в сім'ї відносно своєї матері ОСОБА_3, чим завдав їй моральний та психологічний тиск, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На вказане рішення суду прокурор Київської місцевої прокуратури №3 Одуденко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 21.04.2017 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням визначених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначив, що відповідно до положень ст.ст. 23, 33 КУпАП, для досягнення мети адміністративного стягнення, при визначенні особі міри відповідальності та накладенні на неї стягнення, суд крім іншого повинен врахувати особу порушника та з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому вказує, що згідно вимог ч.3 ст. 30-1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, не може бути призначене особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років, однак незважаючи на те, що ОСОБА_2 на момент розгляду справи був інвалідом 2 групи, 21 квітня 2017 року суддею було прийнято рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Таким чином прокурор вважає, що суд внаслідок невірного застосування норм ст.ст. 23, 30-1, 33, 245 КУпАП, необґрунтовано застосував до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, оскільки КУпАП виключає застосування даного виду стягнення до інвалідів другої групи.

Крім цього, у поданій апеляційній скарзі прокурор просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної постанови судді від 21.04.2017 року щодо ОСОБА_2, оскільки розгляд справи проводився без участі представника органів прокуратури, а про існування оскаржуваного рішення стало відомо з листа Деснянського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, який надійшов на адресу Київської місцевої прокуратури №3 лише 25.07.2017 року,.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити прокурору пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши апеляційні доводи, вважаю, що подана прокурором апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Законом України «Про прокуратуру», доповнено ст. 7 КУпАП частиною 5, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним насильства в сім'ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 13.04.2017 року (а.с. 1), заявою ОСОБА_3 про вчинення її сином ОСОБА_2 відносно неї насильства психологічного характеру (а.с. 3), а тому дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП і під час апеляційного розгляду не оспорюються.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт, суддя районного суду не дотримав загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, викладених у статті 33 КУпАП, а також вимог, передбачених ч.3 ст. 30-1 КУпАП, відповідно до яких громадські роботи не призначаються особам, визнаними інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, виданої Пенсійним фондом України 27.08.2015 року (а.с. 5), ОСОБА_2 є інвалідом 2-ї групи довічно.

Відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора Київської місцевої прокуратури №3 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30-1, 33, 294, п.7 ст. 247 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити прокурору Київської місцевої прокуратури №3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року та задовольнити подану ним апеляційну скаргу.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 (сорок) годин - скасувати в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова