Справа №585/4548/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/76/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, працюючий в ТОВ «Фармавітагруп» в м. Київ, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року, ОСОБА_3 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що 11 листопада 2016 року о 16год. 10хв. в м. Ромни по вул. Конотопська, керуючи автомобілем Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушують питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивують тим, що справа розглянута з порушенням вимог закону за відсутності ОСОБА_3 та його належного сповіщення про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості забезпечити належний захист своїх прав, взяти участь у розгляді справи та надати суду необхідні докази, при цьому в постанові судом невірно зазначено дату фактичних обставин вчиненого правопорушення, до того ж порушено строки адміністративного розгляду даної справи з огляду на вимоги ст.277 КУпАП, зокрема, неодноразове відкладення розгляду вказаної справи. Наголошують, що використані в оскаржуваній постанові в якості доказів пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також висновок ОСОБА_6, не є належними та допустимими доказами, судом невірно викладені пояснення свідка ОСОБА_7, та в матеріалах справи немає жодного документу, складеного відповідно до вимог чинного законодавства, який би належним чином засвідчував факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Наголошують на тому, що ОСОБА_3 не був відсторонений від керування транспортним засобом, протокол був складений з порушенням вимог закону, оскільки у наданому апелянту екземплярі протоколу відсутні посилання на конкретну частину інкримінованої йому статті, що також було залишено поза увагою суду. Разом з тим вказують, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, працює водієм в ТОВ «Фармавітагруп» та транспортний засіб є єдиним джерелом його заробітку, при цьому має на утриманні матір-інваліда та неповнолітнього сина.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 187921 від 11 листопада 2016 року (а.с.2), в якому зафіксовані пояснення ОСОБА_3 про вживання ним пива та відмову від проходження огляду на стан спяніння, поясненнями свідка ОСОБА_8, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, висновком старшого інспектора Роменського ВП Карпенко М.Л. від 14.11.2016р., затвердженим начальником Роменського ВП (м. Ромни) з якого вбачається, що 11.11.201р. по факту повідомлення оператора 102 від ОСОБА_5 про те, що водій автомобіля НОМЕР_2 може знаходитися в стані алкогольного спяніння по вул. Конотопська, 46 в м. Ромни, було здійснено виїзд за вищевказаною адресою та проведено патрулювання вул. Конотопська, в результаті якого було виявлено та зупинено автомобіль Фіат Добло, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, у якого були виявлені явні ознаки алкогольного спяніння. Відносно ОСОБА_3 складено адміністративний матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП, а також наданими під час судового розгляду показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які обєктивно узгоджуються з письмовими доказами, зібраними по справі.

При цьому, як вбачається протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 фактично погодився з його змістом, про що свідчить його підпис у вказаному процесуальному документі, при цьому будь-яких заперечень з приводу наведених у проколі обставин від вказаної особи не вбачається.

Крім того, з наданих суду 23 грудня 2016 року пояснень слідує, що ОСОБА_3 підтвердив факт наявності двох свідків при складенні адміністративного протоколу працівниками поліції у відношенні нього.

До того ж, матеріалами справи встановлено, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання в порядку ст.384 КК України, а тому підстав не довіряти вказаними показанням та стверджувати про неналежність та недопустимість вказаних доказів не вбачається.

За таких обставин, доводи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 з приводу відсутності в діях ОСОБА_3 ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, а також з приводу неналежності та недопустимості показань свідків, з огляду на викладене, є безпідставними.

Що стосується доводів апелянтів з приводу розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 та неналежного сповіщення вказаної особи про дату, час і місце розгляду даної справи, то вказані вимоги не заслуговують на увагу, оскільки, зважаючи на неодноразовість звернення ОСОБА_3 та його представником до суду з відповідними клопотаннями, що були задоволені судом, з огляду на закінчення 11.02.2007 року строку розгляду справи, а також з урахуванням того, що пояснення вказаної особи вже були заслухані судом, суддя дійшов вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3

Разом з тим, доводи сторони захисту з приводу порушення судом строків адміністративного розгляду даної справи з огляду на вимоги ст.277 КУпАП є необґрунтованими, оскільки з наявних у матеріалах справи протоколів судових засідань вбачається, що у суду були вагомі підстави для відкладення розгляду вказаної справи.

Безпідставними є також твердження ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 з приводу неналежності та недопустимості в якості доказів пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також висновку ОСОБА_6, оскільки вказані особи попереджались судом про притягнення до кримінальної відповідальності за дачу неправдивих показів, до того ж переконливих доводів на рахунок цього в апеляційній скарзі не наведено.

Не заслуговують на увагу і вимоги ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 з приводу відсутності в матеріалах справи документу, який би належним чином засвідчував факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також факту не відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, оскільки вказаній особі інкримінується саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянтів з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог закону, є безпідставними, оскільки зазначений документ відповідає вимогам чинного законодавства, з оригіналом якого ОСОБА_3 ознайомлений, його копію отримав, про що є його підпис у відповідній графі вказаного документу, при цьому зауважень до протоколу не мав.

Твердження сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, працює водієм в ТОВ «Фармавітагруп» та транспортний засіб є єдиним джерелом його заробітку, при цьому має на утриманні матір-інваліда та неповнолітнього сина, не порушують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Що стосується решти доводів апелянта, то жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_3 у правопорушенні, яке йому інкримінується, надано не було, до того вказані доводи не є визначеними законом підставами для скасування вказаного судового рішення.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік накладено на ОСОБА_3 згідно з санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення, а тому обраний вид стягнення буде доцільним для виправлення та перевиховання правопорушника з метою попередження вчинення ним правопорушень у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому зміні чи скасуванню за поданою апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.