Справа № 502/550/17
ПОСТАНОВА

27 квітня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Тюмін О.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, головного бухгалтера СВК «Родина», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2017 року під час перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_2 встановлено, що головним бухгалтером СВК «Родина» ОСОБА_1 порушено законодавство про працю, оплату праці відносно найманих працівників за період з 01.07.2016 року по 01.03.2017 року, а саме:

- згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України, в редакції Закону України від 28.12.2014 року №77, яка діє з 01.01.2015 року, працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В кооперативі є повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду різноробочої з 11.08.2016 року (наказ від 11.08.2016 року №34), але повідомлення направлено до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області відносно ОСОБА_3 11.08.2016 року, в день прийняття на роботу, що є порушенням ч. 3 ст. 24 КЗпП України;

- записи в трудовій книжці при звільнені або переведені на іншу роботу не проводиться у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Так, працівники ОСОБА_4, ОСОБА_5 із записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про прийняття на роботу не ознайомлені під розписку в особовій картці П-2;

- в порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України, в кооперативі на 2017 рік відсутній графік черговості надання щорічних відпусток, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України;

- в порушення вимог ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» в кооперативі не забезпечений достовірний облік виконуваної працівником роботи, а саме: табелі обліку використання робочого часу за серпень грудень 2016 року заповнюється не за фактично відпрацьований час. Так, сторожам кооперативу, які працюють згідно графіку змін в табелі обліку використання робочого часу за серпень 2016 року відображені години не за фактично відпрацьований час, наприклад: ОСОБА_6 заступив на зміну 23 серпня 2016 року о 18:00 год. до 08:00 год. 24 серпня 2016 року, при цьому в табелі обліку використання робочого часу 24 серпня не відображені 08:00 годин, лише відображено 14 годин 23 серпня;

- власник або уповноважений ним орган письмово не повідомляє працівників кооперативу про дату початку відпустки не пізніше, як за два тижні, чим порушено ч. 5 ст. 79 КЗпП України;

- згідно представлених особових карток форми П-2 зясовано: працівникам кооперативу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на протязі двох років підряд не надавались щорічні оплачувані відпустки. Так, водій автопарку ОСОБА_7 перебуває у трудових відносинах з кооперативом з 01 березня 2015 року, протягом двох років підряд не був у щорічних відпустках. головний бухгалтер ОСОБА_1 на протязі 2015-2016 років не була у щорічних відпустках, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 80 КЗпП України;

- в порушення вимог ч. 1-2 ст. 115 КЗпП України. ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата в товаристві виплачується з порушенням строків.

Згідно наданих відомостей нарахування заробітної плати та оплати праці за січень 2017 року встановлено, що заробітна плата працівникам кооперативу виплачується рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів. тобто один раз на місяць. Так, заробітну плату працівникам кооперативу за січень 2017 року виплачено 07.02.2017 року, що підтверджено відомістю на виплату грошей від 07.02.2017 року №1;

- в кооперативі має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 ЗУ «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки за три дні до її початку. Так, доярці ОСОБА_8 надано щорічну відпустку з 01.07.2016 року наказ від 01.07.2016 року №12, проте виплату за весь час відпустки здійснено 25.07.2016 року, що підтверджується відомістю на виплату грошей від 25.07.2016 року №18. Трактористу-машиністу ОСОБА_9 надано щорічну відпустку з 08.12.2016 року (наказ №25 від 01.12.2016 року), проте виплату за весь час відпустки здійснено 07.12.2016 року, що підтверджується відомістю на виплату грошей від 07.12.2016 року №26;

- порушено вимоги ст. 116 КЗпП України щодо строків розрахунку при звільнені. Так, працівнику ОСОБА_10 звільненому з 01.08.2016 року за ст. 38 КЗпП (за власним бажанням) (наказ №62 від 01.08.2016 року), належні при звільнені грошові кошти виплачені 26.08.2016 року, що підтверджено видатковим касовим ордером від 26.08.2016 року №687.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та її провина повністю доказана та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом серії 15-18-010/0150 від 20.03.2017 року про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП;

- актом перевірки 15-18-010/0268 за період 14.03.2017 року 20.03.2017 року;

- особовою карткою працівника ОСОБА_1;

- особовою карткою працівника ОСОБА_7.;

- наказом №61 від 25.07.2016 року про прийняття на роботу різноробочим ОСОБА_6;

- наказом №13 від 14.07.2016 року про надання відпустки ОСОБА_11 з 25.07.2016 року;

- наказом №64 від 11.08.2016 року про прийняття на роботу різноробочим ОСОБА_12.;

- наказом №25 від 01.12.2016 року про надання відпустки ОСОБА_13;

- наказом №70 від 08.10.2016 року про припинення трудового договору з 08.10.2016 року з ОСОБА_14;

- наказом №62 від 01.08.2016 року про припинення трудового договору з 01.08.2016 року з ОСОБА_10;

- наказом №67 від 18.08.2016 року про припинення трудового договору з 20.08.2016 року з ОСОБА_15;

- наказом №12 від 01.07.2016 року про надання відпустки ОСОБА_8;

- відомістю на виплату грошей №33 від 07.02.2017 року;

- наказом №62 від 01.08.2016 року про припинення трудового договору з 20.08.2016 року з ОСОБА_10;

- видатковим касовим ордером від 26.08.2016 року про здійснення розрахунку з ОСОБА_10;

- наказом №25 від 01.12.2016 року про надання відпустки ОСОБА_13;

- видатковим касовим ордером № 922 від 07.12.2016 року про здійснення розрахунку з ОСОБА_13;

- відомістю на виплату грошей №18 від 25.07.2016 року;

- табелями обліку робочого часу за серпень 2016 року, жовтень 2016 року.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію її дій за ст. 41 ч.1 КУпАП порушення вимог законодавства про працю - вірною.

Обставин що помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий сбір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Беручі до уваги ступень суспільної небезпеки правопорушення, ставлення правопорушниці до скоєного, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий сбір у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_16