Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/79/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року м. Кропивницький

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_3 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним за ч.2 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 20 400.00 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області, від 07 лютого 2017 року, ОСОБА_3, визнано винним в тому, що він повторно протягом року, 13.12.2016 року, о 09-25 годині, керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Шевченка в смт. Олександрівка, Кіровоградської області з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку на визначення стану алкогольного спяніння та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 20 400.00 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням свідків, постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає, що постанова суду винесена упереджено без обєктивного дослідження всіх доказів, суд розглянув справу без його участі, чим порушив його право бути присутнім під час розгляду справи, та довести свою невинуватість. Суд безпідставно відмовив в його клопотанні про ознайомлення з матеріалами адміністративного провадження та виклику свідків. Складений працівником поліції стосовно нього протокол не відповідає вимогам інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Також апелянт вважає, що підписи двох свідків, зазначених в протоколі, різняться з підписами в письмових поясненнях, доданих до протоколу на окремих аркушах.

Крім того, вважає, що на час апеляційного розгляду справи, строк притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП сплинув, а тому проводження в справі підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Так, посилання ОСОБА_3, про допущені судом першої інстанції під час розгляду справи порушення, прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності є безпідставними.

ОСОБА_3, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з матеріалами справи ознайомлений. (а.с.20,21,25,26,27).

В судове засідання 07.02.2017 року на 09-00 годину, не зявився, проте перед початком судового засідання, 07.02.2017 року о 8-55 годині перебував в приміщенні суду та перед початком судового засідання безпричинно покинув приміщення суду. (а.с.25,26,27).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно розглянув справу без участі правопорушника, встановивши неявку останнього, як бажання затягнути розгляд справи з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 13.12.2016 року, о 09-25 годині, ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Шевченка в смт. Олександрівка, Кіровоградської області з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку на визначення стану алкогольного спяніння та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.(а.с.1).

29.07.2016 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7).

Проаналізувавши матеріали справи, які свідчать, що ОСОБА_3, дійсно, керував транспортним засобом, та будучи зупиненим працівниками поліції на їх законну вимогу, від проходження медичного огляду у встановленому порядку на визначення стану алкогольного спяніння та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності свідків, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено дану справу по суті та зроблено обґрунтований висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та у відповідності до ст.280 КУпАП з урахуванням особи правопорушника, обставин вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення, яке є необхідним та достатнім, для попередження в подальшому допущення ним порушення правил дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду справи, обставини, на які посилається апелянт, не спростовують доведеності його провини, та не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Також інші обставини, на які посилається ОСОБА_3, свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції постановлена в межах строків передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, тому підстав для закриття провадження в справі у звязку із сплином строків накладення адміністративного стягнення не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2017 року, щодо нього залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2