№359/1715/17п
пров.№3/359/919/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., за участю представника митниці ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил за ст. 471 МК України відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м. Харьків, постійно проживає: Україна, АДРЕСА_1. Працює: студент. Паспорт громадянина України: Е8445096, виданий 31 жовтня 2014 р. Орган, що видав: 6390, персональний номер: НОМЕР_1.

ВСТАНОВИВ :

Даний протокол надійшов на розгляд суду 02.03.2017 року. Вивченням протоколу встановлено, що матеріали справи мають недоліки, без усунення яких неможливе винесення законного та обґрунтованого рішення по справі.

Вивчивши адміністративний матеріал, прихожу до висновку, що він підлягає поверненню до Київської митниці ДФС для усунення недоліків, виходячи з наступного.

У ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі, й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу - повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 488, 490, 494 - 495 МК України положень, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушення митних правил, за вчинення яких митним законом передбачена досить сувора відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що вимагає від особи, яка складає такий протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів відповідно до вимог закону.

Згідно ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Згідно ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Тому Міністерством юстиції України 20 червня 2012 року за №1015/21327 затверджено та зареєстровано форми процесуальних документів у справах про порушення митних правил, у тому числі протокол про порушення митних правил.

Протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів. Проте він може бути визнаний таким лише за умов: по-перше, коли протокол складений уповноваженою посадовою особою митних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим ст. 494 МК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 5, 7 ст. 494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити, в т.ч., такі дані:

1) дату і місце його складення;

2) посаду, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол;

3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил;

5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення.

З протоколу відносно ОСОБА_2 вбачається , що він був складений 18 листопада 2017 року, тоді як фактичні обставини викладені за події 18 січня 2017 року.

Таким чином, число та місяць складання протоколу зазначені невірно

Без усунення зазначених недоліків, встановлення точної дати складання протоколу, підстави для розгляду справи та винесення об;єктивного та обґрунтованого рішення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 279, 283, 284 КУпАП України, ст.ст. 472, 503, 527 МК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу за протокол про порушення митних правил за ст. 471 МК України відносно ОСОБА_2 повернути до Київської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки та доопрацювання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п»ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред;явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

суддя О. М.Гончаров