Справа №587/150/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моісеєнко О. М.
Номер провадження 33/788/87/17 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 лютого 2017 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Суми, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 працює водієм ТЗОВ «Торговий Дім»

провадження, за ст.124 КУпАП України, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови районного суду, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за те що він, 20 листопада 2017 року близько 14 год. 20 хв. в с. Стецьківка по вул. Першотравнева Сумського району, керуючи автомобілем РЕНО Логан, д. н. НОМЕР_2, був неуважний та допустив лобове зіткнення з автомобілем ВАЗ-2104, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 2.3 б Правил дорожнього руху, та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП України, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить поновити строк для апеляційного оскарження. Скасувати постанову Сумського районного суду від 10 лютого 2017 року по справі №587/150/17 та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_4

Вимоги поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку мотивує тим, що:

- повний текст постанови ним було отримано 16.02.2017 року, про що мається відмітка в матеріалах справи;

- рішення про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП обґрунтував тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме: невірно зазначено дату його складання 20 листопада 2017 року - датою, яка ще не настала, тобто не доведена подія адмінправопорушення у вказану дату

- неправильне складення протоколу про адміністративне правопорушення та про невідповідність його вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, що є підставою для повернення даного протоколу до ГУНП у Сумській області для доопрацювання, а не підставою для закриття провадження по справі, крім того у судовому засіданні він заявляв таке клопотання про повернення даного протоколу для доопрацювання, яке судом не було взяте до уваги;

- протокол - це лише один із доказів по справі, при цьому, судом взагалі не взято до уваги пояснення учасників процесу з приводу вищевказаної ДТП, те, що подія сталася саме 20 січня 2017 року, у судовому засіданні заявляли: особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, він (ОСОБА_4), свідки, працівник поліції, який виїжджав на місце ДТП та оформляв протокол, у судовому засіданні зазначав, що подія сталася 20 січня 2017 року, а у протоколі дата 20 листопада 2017 року ним вказана помилково, крім того ці обставини встановлені і судовим рішенням;

- його вина у ДТП відсутня і ця обставина встановлена судом, лише ОСОБА_3 є винним у даній ДТП.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4, який просив апеляційну скаргу задовольнити особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_3, який вважав постанову суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З врахуванням вищезазначених вимог закону, строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 10 лютого 2017 року закінчувався 20 лютого 2017 року, проте, апеляційна скарга потерпілим ОСОБА_4 надійшла 21 лютого 2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Сумського районного суду Сумської області (а.п.25).

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, апелянт посилається на те, що повний текст постанови ним було отримано 16.02.2017 року.

В матеріалах даної адміністративної справи відсутні докази того, що на адресу потерпілого ОСОБА_4 була направлена постанова судді районного суду від 10 лютого 2017 року. Проте, в матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності (а.с.14-15) в інтересах потерпілого ОСОБА_4, щодо надання повного тексту постанови (а.п.24). Відповідно до відмітки на вказаній заяві, повний текст постанови представником було отримано 16 лютого 2017 року.

За таких обставин, а також з врахуванням незначного пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду (1 день), суд приходить до висновку про наявність підстав для його поновлення, при тому що апеляційна скарга була направлена апелянтом в 10 - ти денний строк з дня отримання ним копії постанови.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, суддя районного приймаючи рішення про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, послався на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 520246 складений відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки датований 20 листопада 2017 року - датою, яка ще не настала, тобто не доведена подія адміністративного правопорушення у вказану дату.

Проте, з такими висновками судді районного суду апеляційний суд погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зібрані по справі докази свідчать про те, що дорожньо-транспортна подія, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 сталася саме 20 січня 2017 року.

Так, з протоколу судового засідання (а.с.18-21) вбачається, що, допитані під час розгляду справи учасники ДТП - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначали дату ДТП - 20 січня 2017 року, інспектор безпеки дорожнього руху Сумського районного відділу поліції ОСОБА_7, який складав протокол відносно ОСОБА_3 суду пояснював, що дата, зазначена у протоколі - 20 листопада 2017 року це допущена ним помилка.

Таким чином, встановивши, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме, в ньому невірно зазначена дата його складання, що визнається всіми учасниками судового розгляду, суд мав можливість направити вказаний протокол на доопрацювання, або ж прийняти рішення з урахуванням всіх добутих у даній справі доказів, надавши ним належну оцінку при тому, що з врахуванням положень ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються не лише на підставі одного протоколу про адміністративне правопорушення, а на підставі всіх зібраних у справі доказів.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Проте, встановивши, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та дата вчинення адміністративного правопорушення (крім змісту протоколу) підтверджується матеріалами справи, суддя районного суду прийняв рішення про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим постанова районного суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2№520246 (а.с.1) відносно ОСОБА_3, об'єктивно підтверджуються схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди (від 20.01.2017 року), доданої до протоколу, яка сталася 20 січня 2017 року о 14 год. 20 хв. по вул. Першотравнева в с. Стецьківка Сумського району, відповідно до якої були зазначені об'єкти, а саме: під № 1 РЕНО, д. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, під № ВАЗ-2104, д. н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, із зазначенням пошкоджень вказаних транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (а.с.3).

Із вказаною схемою були ознайомлені водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що власноручно поставили особисті підписи, при цьому заперечень щодо вказаної схеми зазначеними особами не надавалося.

З письмових пояснень водія ОСОБА_3 від 20.01.2017 року (а.с.3) вбачається, що він керував автомобілем по вул. Першотравневій в с. Стецьківка Сумського району, і по цій вулиці дорога звертала вправо, була слизька, мала колію, і коли він помітив зустрічний транспорт, який рухався по тій же колії, то ця колія не дала йому можливості зупинитись, щоб уникнути зіткнення, а тому й сталося ДТП.

З пояснень ОСОБА_4 наданих ним 20.01.2017 року (а.с.4) вбачається, що по вул. Першотравневій він рухався зі швидкістю 10-15 км/год., у зв'язку з складними погодними умовами для руху. На незначному повороті він помітив транспортний засіб, який рухався йому на зустріч на великій швидкості. Він приклав усі зусилля, щоб зупинити свій автомобіль, оскільки у нього не було можливості для маневру, у зв'язку з накатаною слизькою колією, при цьому водій зустрічного транспортного засобу знехтував його діями і на великій швидкості вдарив його автомобіль.

У п. 2.3.б ПДР зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У своїх показаннях, наданих під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 зазначав про те, що він рухався зі швидкістю 30 км/год., помітив зустрічний автомобіль приблизно за 30 м, уникнути зіткнення помішала глибока колія і під нею був лід, при цьому вказував на те, що його автомобіль практично не постраждав, а автомобіль ОСОБА_4 більш «пом'ятий». Крім того, ОСОБА_3 пояснював, якби він їхав з більшою швидкістю, пошкодження б були більш серйозними, а також те, що спочатку він хотів узяти всю провину на себе, а лише після приїзду поліцейський вирішив, що справу необхідно розглядати у суді.

В показаннях, наданих у суді першої інстанції ОСОБА_4 вказував на те, що коли він побачив зустрічний автомобіль, який рухався зі швидкістю за 60 км/год., то в умовах слизької дороги та наявності колії, виїхати з дороги не вдалося, а тому він прийняв заходи для зупинки і поставив свій автомобіль на нейтральне положення, давши іншому водію можливість вжити в тій ситуації якісь заходи, однак, через те, що ОСОБА_3. рухався на великій швидкості і відбулося лобове зіткнення, від якого його автомобіль «відлетів» на 10 м.

Показання ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8, який пояснював, що він бачив як на швидкості - 65 - 70 км/год., яка була дуже великою для дороги з колією з льоду, з якої виїхати неможливо було, з врахуванням обмеженої видимості, оскільки попереду був поворот, їхав автомобіль РЕНО Логан, при цьому він бачив, як автомобіль ВАЗ-2104 скину швидкість, і вже коли сталося зіткнення автомобіль ВАЗ-2104, чи ще рухався чи вже ні, сказати не зміг, однак зазначив, що якщо і рухався, то зі швидкістю 2-5 км/год, тобто, практично стояв, коли вже автомобіль РЕНО зупинився, автомобіль ВАЗ «відлетів» від нього, що говорить про велику швидкість автомобіля РЕНО

Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 про те, що автомобіль РЕНО під керуванням ОСОБА_3 рухався на великій швидкості, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, матеріали справи не містять.

Допитаний в судовому засідання працівник поліції ОСОБА_7 пояснив, що в тій ситуації, яку він побачив, коли виїхав на місце ДТП, було важко зрозуміти, з чиєї вини сталася пригода, а тому, він склав протоколи на обох водіїв, які були направлені до суду.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, за фактом ДТП, що сталася 20 січня 2017 року о 14 год. 20 хв. в с. Стецьківка по вул. Першотравнева Сумського району, за ст. 124 КУпАП було складено два протоколи про адміністративне правопорушення відносно водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4.(а.с.1-2).

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суддею Сумського районного суду Сумської області було прийнято постанову від 08 лютого 2017 року про закриття провадження у даній адміністративній справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення за ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_4.(а.с.28).

Дослідивши наявні у вказані адміністративній справі докази, суд вмотивував своє рішення тим, що у дорожній ситуації, що виникла, ОСОБА_4 вжив всі можливі заходи для уникнення зіткнення автомобілів, а тому його вину у тому, що сталася ДТП - відсутня.

Вказана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася і набрала законної сили.

Сам ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції не заперечував, що ДТП відбулась 20.01.2017 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, підтверджується зібраними по справі доказами.

При накладені на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, з врахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення, обставин його вчинення, даних про особу, вимог ст.ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

З врахуванням вищезазначених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 щодо скасування постанови суду першої інстанції та винесення постанови про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 10 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 лютого 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Код бюджетної класифікації доходів бюджету 22030101

Рахунок 0001

Одержувач УК у м. Суми Банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області

МФО 837013

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

.