Номер провадження: 33/784/105/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/105/17 Головуючий у місцевому суді: Подзігун Г.В.
Категорія: ч. 1 ст.164 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Грабовецької О.С.

2 березня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернівці, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без застосування конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в:

Постановою судді місцевого суду встановлено, що 22 листопада 2016 року о 14 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_3 незаконно займався господарською діяльністю без відповідних дозвільних документів (реалізовував кавовмісні напої та чай), чим порушив правила зайняття господарською діяльністю.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду не обґрунтованою і такою, що підлягає апеляційному оскарженню у зв'язку з неповнотою проведення судового розгляду, а також, що при винесенні оскаржуваної постанови суддя порушив його право на справедливий судовий захист та принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо вмотивовано аргументував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, а також, допустив неправильність при застосуванні норм права.

Вказує, що суддя не виконав вимог ч. 1 ст. 280 КУпАП.

Зазначає, що в постанові суд зазначив, що його вина у вчинені правопорушення доведена зібраними по справі доказами. Однак, на його думку, докази, що містяться у матеріалах справи, свідчать про відсутність його вини.

Стверджує, що, ігноруючи вимоги ст. 251 КУпАП, суддя у оскаржуваній постанові взагалі не врахував його пояснення, які він давав під час судового розгляду, де пояснив, що працював на підставі договору про надання реалізаторських послуг із приватним підприємцем, а автомобілем та торгівельним обладнанням користувався на правах оренди. При цьому, вказує, що надати до суду першої інстанції усі необхідні документи у нього не було змоги, оскільки другою стороною договору для здійснення торгівлі їх йому не надано.

Вважає зазначене тлумачення у оскаржуваній постанові суду хибним, оскільки, на його думку, при її винесенні суд першої інстанції як на доказ його вини опирався лише на сам протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 531286 від 22 листопада 2016 року та на рапорт ДОП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4, що не може бути допустимим.

Також, на його думку, при винесенні постанови суддею грубо порушено норми процесуального права, а саме, права, які закріплені у ст.268 КУпАП: право подавати докази та користуватися юридичною допомогою адвоката.

Вказує, що захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог закону, а саме, порушення положень ст. 33 КУпАП України, яка передбачає при обранні виду адміністративного стягнення врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин, тощо.

Звертає увагу на те, що у матеріалах справи та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому зазначає, що у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому, на його думку, і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи, та, відповідно, є необґрунтованою та формальною.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено такі порушення норм процесуального права, про які апелянт не зазначає, але ці порушення є визначальними для прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Так, згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративним правопорушенням є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія АА № 531286, від 22 листопада 2016 року (а.п. 1), який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 22 листопада 2016 року о 14 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_3 незаконно займався господарською діяльністю без відповідних дозвільних документів (реалізовував кавовмісні напої та чай), чим порушив правила зайняття господарською діяльністю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

Тобто ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному здійсненні господарської діяльності без відповідних дозвільних документів, порушенні правил зайняття господарською діяльністю.

В той же час, диспозицією вказаної норми, за якою складено протокол, визначено, що одним із адміністративних правопорушень може бути провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За такого, за таким складом адміністративного правопорушення є обов'язковим наявність закону, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру на провадження господарської діяльності.

Порушення правил господарської діяльності, як одне з адміністративних правопорушень, не визначено диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, є бланкетною нормою, так як визначає, що одержання такого дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження господарської діяльності передбачено законом, то, відповідно, особа, яка визначена ст. 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов'язана зазначити в ньому закон, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження певного виду господарської діяльності, вид цього дозволу або іншого документу дозвільного характеру.

Не зазначення цього в протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з'ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, серія АА № 531286, від 22 листопада 2016 року (а.п. 1) ДОП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ст. лет. пол. ОСОБА_4 не зазначено закон, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження господарської діяльності, якою займався ОСОБА_3, не зазначено вид такого дозволу або іншого документу дозвільного характеру.

Тобто вимоги Закону залишилися поза увагою співробітника поліції при складанні даного протоколу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду також не звернув уваги на вказані порушення закону.

Наведене свідчить, що протокол складено ДОП Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ст. лет. пол. ОСОБА_4 без додержання вимог ст. 256 КУпАП. У такому вигляді він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_3

Скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, не передбачено, як вид рішень, які відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП, має право прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З наведених мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою слід вважати провадження по справі відносно ОСОБА_3 закритим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, але з мотивів, наведених в даній постанові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2017 року у відношенні ОСОБА_3 скасувати, прийняти нову постанову, якою вважати провадження по справі закритим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з мотивів, наведених в мотивувальній частині даної постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя