Справа №359/5978/17
Провадження № 3/359/2733/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2017 року м. Бориспіль
В серпні 2017 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал за ч.1 ст.483 МК України, складений відносно ОСОБА_2
За результатами опрацювання відповіді було встановлено наступне:
За результатами проведеного аналізу вищевказаних документів та опрацювання зазначеної відповіді митної адміністрації Туреччини, встановлено наступне.
Таким чином, інформація, отримана від митної адміністрації Туреччини в рамках проведеної митної перевірки свідчить про те, що переміщення товару «побутові електричні товари та канцелярські вироби» через митний кордон України здійснено на підставі інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно ціни товару.
Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України, суб'єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Відповідно ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.
Таким чином, керівником ТОВ "Новий Світ" Північ" ОСОБА_2, вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «побутові електричні товари та канцелярські вироби» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу ДФС України як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо ціни товару.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник митниці протокол підтримав, та зазначив, що громадянин України ОСОБА_2 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у звязку з чим просив застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст.489 МК України зазначені обставини підлягають з'ясуванню і при розгляді справи про порушення митних правил.
При цьому, за правилами ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі, передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Коментована стаття передбачає, що це строки, після закінчення яких виключається накладення на особу адміністративних стягнень.
З вищезазначених норм законодавства випливає, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення на момент постановлення рішення не усуває необхідності розглянути справу по суті, тобто всебічно дослідити матеріали адміністративної справи та вирішити питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Так, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вищезазначених вимог ст.ст.245,280 КУпАП та ст.ст.486,489 МК України, лише після встановлення судом того, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винна в його вчиненні, суд вправі вирішувати питання, передбачені ст. 38 КУпАП та ст. 467 МК України, а саме щодо можливості накладення адміністративного стягнення, оскільки цей строк рахується саме з дня вчинення правопорушення. Про це також, йдеться і в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р., де зазначено, що якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.
Суддя, заслухавши пояснення представника митниці, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, вину правопорушника ОСОБА_2 повністю доведеною.
За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
За результатами опрацювання відповіді було встановлено наступне:
За результатами проведеного аналізу вищевказаних документів та опрацювання зазначеної відповіді митної адміністрації Туреччини, встановлено наступне.
Таким чином, інформація, отримана від митної адміністрації Туреччини в рамках проведеної митної перевірки свідчить про те, що переміщення товару «побутові електричні товари та канцелярські вироби» через митний кордон України здійснено на підставі інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно ціни товару.
Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України, суб'єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Відповідно ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.
Таким чином, керівником ТОВ "Новий Світ" Північ" ОСОБА_2, вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «побутові електричні товари та канцелярські вироби» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу ДФС України як підстави для переміщення товарів документів, а саме інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо ціни товару.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
За наведених обставин, оцінюючи зібрані в адміністративній справі докази, суддя приходить до переконання, що своїми діями керівника ТОВ «Новий Світ» Північ» ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, тобто дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, а саме інвойсу, який містить неправдиві відомості щодо ціни товару.
Вирішуючи питання про можливість накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинене порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, суддя виходить з вимог ч. 2 ст. 467 МК України, відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі, передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.
Так, частиною 1 ст. 257 МК України, передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до приписів ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.
Частиною 4 ст. 255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму. Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, митне оформлення вважається закінченим.
Це свідчить про те, що із закінченням митного оформлення дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, є завершеними, а не тривають протягом невизначеного періоду часу до їх виявлення.
З огляду на це, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, яке полягає у поданні митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли таке правопорушення повинно бути виявлене контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.
Таким чином, дане правопорушення не є триваючим, оскільки поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товару, було вчинено як одноразові дії, які й характеризують склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Тому саме з цього моменту й слід обраховувати строк, передбачений законодавством, для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Про це вказано і в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 09 квітня 2012 року у справі № 21-260а11, порушення митних правил, яке полягає в заявленні у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю. Митна декларація, як і інші нормативно-правові акти, що встановлюють порядок подання та заповнення декларації, не містить положень, які б дозволяли особі, яка її подала, вносити до декларації зміни, доповнення чи виправлення після її прийняття митним органом та митного оформлення товару. Тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу.
Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, 21.07.2015 до відділу митного оформлення № 1 м/п "Святошин" Київської митниці ДФС, особою уповноваженою по роботі з митницею ТОВ «Новий Світ «Північ» ОСОБА_3, з метою випуску у вільний обіг товару, було подано заповнену митну декларацію типу «ІМ-40 ТН», якій присвоєно реєстраційний № 125130001/2015/516413 від 21.07.2015.
Тому, враховуючи, що митна декларація була надана митним органам 21.07.2015 р., то саме з цього періоду слід обраховувати строк, передбачений законодавством для притягнення особи до адміністративної відповідальності. В той же час адміністративна справа митним органом була направлена до суду лише 02.08.2017 року, тобто після закінчення шестимісячного терміну для притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_2 порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, до моменту розгляду справи в суді пройшло більше шести місяців, суддя вважає за необхідне закрити провадження по даній справі, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
У звязку із закриттям провадження у справі, відсутні підстави для застосування будь-яких штрафних санкцій по відношенню до ОСОБА_2
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 245, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 265, 280 КУпАП, ст. ст. 3, ч. 2 ст. 467, ст. ст. 472, 486, 489, 495, 522 МК України, суддя, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, провадження в справі про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк