ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із уточненнями, в якій просить постанову суду скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. З позиції апелянта, на неповноту судового розгляду вказує те, що судом не допитані свідки події, а також працівники патрульної поліції, якими проводився огляд ОСОБА_2 Сумнівними також вважає результати огляду на стан алкогольного сп'яніння, через що ОСОБА_2 відмовився підписувати протокол, вважаючи такий показник похибкою алкотестера Драгер. Незважаючи на те, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами огляду, працівники поліції не виконали вимоги ст.266 КУпАП і не забезпечили проходження ним огляду в медичному закладі, а тому результати огляду вважає недійсними.

Також звертає увагу, що накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення є надмірно суворим, оскільки не відповідає даним про його особу.

За результатами апеляційного перегляду просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, який відбувся без його участі, а копію оскаржуваної постанови зміг отримати лише 16.01.2017 року.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження з огляду на те, що розгляд справи відбувся у відсутності особи, яку притягнув до адміністративної відповідальності, та її захисника, без належного повідомлення його про час та місце розгляду справи. Копію оскаржуваного рішення захисник ОСОБА_1 отримав лише 16.01.2017 року, про що свідчать матеріали провадження. У зв'язку з цим суд задовольняє клопотання захисника та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши свідків, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 20.09.2016 року о 03 год. 10 хв. по вулиці Павла Скоропадського, 9/2 в місті Києві керував автомобілем марки «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.2.9а ПДР України.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху суд першої інстанції обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення, результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого в організмі ОСОБА_2 виявлено 0,23‰, алкоголю, що підтверджує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 вказав, що ним у складі екіпажу було зупинено ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного сп'яніння. Водій пройшов огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку за допомогою алкотестера Драгер в присутності двох свідків. Результатом тесту був показник 0,23‰. ОСОБА_2 відмовившись підписувати протокол та пояснював, що випив бокал вина.

Такі ж пояснення стосовно проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп'яніння надав в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4

Таким чином, як матеріали справи про адміністративне правопорушення, так і пояснення свідків не підтверджують того, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами проведеного огляду та просив провести його огляд в медичному закладі, як про це посилається захисник у поданій апеляційній скарзі.

Не підтверджуються матеріалами справи і те, що технічний засіб, який використовувався поліцейськими, був технічно несправним або в його роботі мала місце недопустима похибка при визначенні результатів, як про це посилається захисник у апеляційній скарзі. При цьому, суду не надано і доказів того, що працівниками поліції було порушено порядок застосування спеціального технічного засобу або вони на вимогу особи, яка підлягала огляду, не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Оскільки наявними в матеріалах справи доказами доводиться, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, його на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке є безальтернативним стягненням та відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суддя врахував передбачені ст.33 КУпАП обставини, в тому числі і ті, на які захисник посилається у апеляційній скарзі.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим постанова підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз

Справа № 33/796/698/2017

Категорія КУпАП: ст.130

Головуючий в 1 інст.: Бабенко С.Ш.