Справа № 466/8841/16-п Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 33/783/515/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області

під головуванням судді Галина В. П.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу розміром 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 275,60 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В своїх мотивах про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови правопорушник зазначає, що постанова суду ним отримана 24.03.2017 року, однак, докази про отримання цієї постанови правопорушником у матеріалах справи відсутні. Просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити.

Вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанов судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2007 року слід відмовити, виходячи з наступного.

Ч.2 ст. 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови, подається одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження такої постанови.

Отже законодавець повязує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику копії цієї постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушник був присутнім в судовому засіданні 07.12.2016 року і дав свої пояснення по суті справи. В судове засідання, призначене на 26.12.2016 року на 9:00 год., не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи (судова повістка а/с 25). Також правопорушник не повідомив суд про причини своєї неявки 26.12.2016 року.

Вважаю, що мотиви поважності пропуску строку на апеляційне оскарження даної постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2016 року, зазначені ОСОБА_1 в своєму клопотанні, не заслуговують на увагу і не є поважними.

При таких обставинах вважаю, що слід відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови та повернути апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї документами особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26.12.2016 року відносно нього по ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї документами повернути ОСОБА_1

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_2