Справа № 344/5038/17
Провадження № 33/779/205/2017
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю захисника ОСОБА_2., апелянта ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, який притягається до адміністративної відповідальності, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_3 09 квітня 2017 року о 13 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Бельведерська, 12, керував транспортним засобом марки «БМВ 525І» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, повторно протягом року, порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування таких вимог зазначає, що вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що не керував транспортним засобом, тому, з огляду на зміст правил дорожнього руху, не був водієм, а тому не мав обов'язку проходити огляд на стан сп'яніння. Дійсно знаходився в автомобілі, але не керував ним. Свідків, які вказані в протоколі, на місці події не було. Клопотання про витребування відеозапису з нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських та про допит свідків судом першої інстанції проігноровано.

В судовому засіданні апеляційного суду:

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, клопотань не заявляв.

Захиснику ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявив клопотання про витребування відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських та про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вказане клопотання задоволено.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 пояснив, що не керував транспортним засобом, а тому відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння. Підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати.

Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя суду першої інстанції дійшов висновку про порушення ОСОБА_3 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, з Протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), який є актом обвинувачення особи у скоєні адміністративного правопорушення, відсутнє обвинувачення з посиланням на будь який пункт Правил, міститься лише висновок уповноваженої посадової особи, яка складала вказаний протокол, про кваліфікацію дій правопорушника за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст протоколу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

За вказаних недоліків Протокол, в порядку підготовки до розгляду, підлягав поверненню відповідній посадовій особі для усунення недоліків, у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 256 КУпАП в порядку ст. 278 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не є обґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується дослідженими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.04.2017 року серії БР № 153170 (а.с. 1), ОСОБА_3 09 квітня 2017 року о 13 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Бельведерська, 12, керував транспортним засобом марки «БМВ 525І» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 власноруч зазначив: «рух не здійснював. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5.»

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 2 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_6, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 При складенні протоколу ОСОБА_3 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Апелянт стверджує, що не керував автомобілем в стані сп'яніння, на той час як підійшли працівники поліції автомобіль стояв, не рухався, він ним не керував.

Вказане твердження апелянта підтверджується матеріалами справи.

Так, з рапорту (а.с.5) інспектора роти № 2 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_7, вбачається, що дійсно під час патрулювання в складі екіпажу № 105, разом з лейтенантом поліції ОСОБА_6, було виявлено автомобіль БМВ 525, який стояв з порушенням п. 15.9 ПДР України в момент, коли вони наблизились до автомобіля, водій завів двигун. При перевірці документів було помічено ознаки алкогольного сп'яніння у водія ОСОБА_3 Коли на місце доставили алкотестер, водій відмовився від проходження огляду, вказавши, що не здійснював рух.

Аналіз змісту вказаного рапорту свідчить про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, відповідно, на час пред'явлення вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння, з огляду на зміст закону, його не можливо визнати водієм.

З пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.2,3) вбачається, що вони доводять лише відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Вказані пояснення свідків не містять будь яких відомостей щодо керування ОСОБА_3 транспортним засобом на момент пред'явлення працівниками поліції такої вимоги.

З надісланого на адресу апеляційного суду відеозапису з нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських, які були досліджені під час апеляційного розгляду, вбачається процес оформлення поліцейськими протоколу, розташування автомобіля БМВ 525 номерний знак НОМЕР_1 на проїзній частині автодороги, який стояв з порушенням п. 15.9. ПДР України, тобто частково на пішохідному переході.

З відеозаписів не вбачається факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Вказані відеозаписи підтверджують письмові пояснення інспектора роти № 2 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_7, викладені в рапорті (а.с.5), про те, що під час патрулювання в складі екіпажу №105 , разом з лейтенантом поліції ОСОБА_6, було виявлено автомобіль БМВ 525, який стояв з порушенням п. 15.9. ПДР України, так і пояснення ОСОБА_3, про те, що він не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4, якому роз'яснені права, передбачені ст. 272 КУпАП, пояснив, що в той час 09 квітня 2017 року приблизно біля 14 години він знаходився на вулиці Бельведерській біля кафе, на відстані 4-5 метрів від транспортного засобу ОСОБА_3 Бачив як він відійшов від кафе до свого автомобіля, відкрив двері і щось робив в транспортному засобі. Автомобіль рух не здійснював. В той час до нього підійшли працівники поліції з приводу неправильного паркування. В процесі спілкування щодо стоянки транспортного засобу на пішохідному переході поліцейські запропонували пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Підтвердив, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5, якому роз'яснені права, передбачені ст. 272 КУпАП, дав пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4

Вказані показання свідків є належними та допустимими доказами. У відсутності зацікавленості чи упередженості вказаних свідків будь-які сумніви відсутні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобів.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, з огляду на зміст п. 1.10 ПДР України та зміст ст. 130 КУпАП, ОСОБА_3 в досліджуваній ситуації неможливо визнати водієм, оскільки він не керував транспортним засобом, а факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, за відсутністю встановленого факту керування транспортним засобом, не містить складу адміністративного правопорушення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, вважаю, що сукупністю досліджених доказів по даній справі про адміністративне правопорушення, поза всяким розумним сумнівом не доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, а лише доведено факт його відмови пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому постанову судді належить скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2017 року щодо нього - задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло