ун. № 759/4270/17
пр. № 3/759/2316/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР2 № 110377 від 11.03.2017 ОСОБА_1 11.03.2017 приблизно о 08 год. 20 хв. керував автомобілем "Ауді" державний номерний знак НОМЕР_2 на просп. Перемоги 128/2 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 для розгляду справи з'явився та заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддя дослідила всі надані докази та вважає, що провадження по адміністративному матеріалу підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, згідно пояснень, які надав ОСОБА_1 при розгляді справи, 10.03.2017 в нього народився син і він відмічав цю подію. Його привезли додому вже під ранок і він залишився сидіти в автомобілі. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції і почали вимагати від нього надати документи, а згодом і пройти огляд на стан сп'яніння. Він їм пояснював, що огляд проходити не буде, оскільки транспортним засобом не керував, однак працівники поліції не звертали на його слова уваги, а навіть більше - наділи на нього кайданки.

Свідок ОСОБА_2 при розгляді справи пояснив, що 11.03.2017 був на балконі своєї квартири та бачив, як до ОСОБА_1, який сидів у своєму автомобілі, підійшли працівники поліції. Зважаючи на те, що працівники поліції довго спілкувалися із ОСОБА_1, він вирішив підійти до них. Працівники поліції просили ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння, він (ОСОБА_1) заперечував факт керування транспортним засобом та намагався пояснити ситуацію. Згодом працівники поліції наділи на ОСОБА_1 кайданки, а він (свідок) вже надав працівникам поліції документи ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для розгляду справи не з'явились, проте неявка даних свідків унеможливлює суддю та особу, на яку складено протокол ОСОБА_1, встановити достовірність викладеної в письмових поясненнях інформації (пояснення викладені на спеціальних бланках, які містять однотипну інформацію), можливості задати даним свідкам будь-які запитання. У зв'язку із чим, суддя відхиляє письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відмову ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від огляду на стан сп'яніння.

Матеріали справи не містять даних і про тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування або доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, як це передбачає ст. 265-2 КУпАП.

Крім того, всупереч вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП зважаючи на те, що працівники поліції вважали, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, останній не був відсторонений від керування цим транспортним засобом.

Незважаючи на вимоги ст. 265-1 КУпАП, у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, хоч санкція статті ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою на нього складено протокол, передбачає обов'язкове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, в протоколі не міститься підпису ОСОБА_1, однак не зазначено, що він відмовився від підпису та не засвідчено цей факт жодним іншим підписом (свідків чи працівника поліції).

Більше того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР2 № 110377 від 11.03.2017 дана подія відбувалася за місцем проживання ОСОБА_1, а саме: м. Київ, просп. Перемоги, 128/2 , тому підстав не вірити його поясненням, що він не керував транспортним засобом, не має.

Враховуючи наведене та положення ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - не здобуто.

При цьому суддя відмічає, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Виходячи із цього, відсутність порушень п. 2.5. Правил дорожнього руху України із боку ОСОБА_1, за що відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про відсутність складу зазначеного вище адміністративного правопорушення із наслідками у вигляді адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших, за наявності такої обставини як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.П. Новик