Справа №263/177/17-п
Провадження №3/263/220/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Ікорська Є.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою: м.Маріуполь, проспект Металургів, 131а-63,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 02 січня 2016 року о 00 годині 45 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вулиці Митрополитській з явними ознаками алкогольного спяніння, від продуття алкотестеру та проходження медичного огляду у медичному закладі для визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 02 січня 2017 року він перебував у себе вдома за адресою вулиця Трамвайна, будинок 37 у Центральному районі міста Маріуполя, до нього приїхали гості на транспортному засобі Mercedes-Benz. Він перебував у транспортному засобі Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, яким не керував по вулиці Митрополитський, тому як зазначений транспортний засіб йому не належить. У транспортний засіб Mercedes-Benz він сів біля свого подвіря для того, щоб заїхати у двір, оскільки гості, які до нього приїхали, не знали конфігурації заїзду до будинку, але до будинку він не заїхав у звязку з тим, що не встиг, підїхали патрульні. Зазначив, що алкоголь він не вживав. Посвідчення водія знаходилось у куртці, яка знаходилась у будинку, зауважив, що не зміг предявити посвідчення працівникам поліції, оскільки йому не дали його взяти з будинку. Зазначив, що дата виявлення правопорушення зафіксована у фабулі протококу працівниками поліції 02 січня 2016 року, але сам протокол про адміністративне правопорушення датований 02 січня 2017 року. У рапорті, доданому до адміністративного протоколу, працівником поліції час виявлення адміністративного правопорушення зазначений «02.01.2017 р. 01.15 год.», проте в протоколі зазначено дату і час вчинення правопорушення «02.01.2016 р. 00.45 год.». На відеозаписі з позначкою часу 00:33:39 видно, як він пояснював працівниками поліції, що хотів гостям перегнати транспортний засіб. Свідки-поняті на відео пояснюють, що хиткої ходи, запаху з роту, млявої мови у нього не помітили, але у протоколі працівниками поліції зазначений даний факт. Також згідно з письмовими поясненнями свідків правопорушення вчинено о 01.40 год. по вулиці Трамвайній, будинок №21 у Центральному районі у місті Маріуполі, але на відеозаписі працівників поліції зазначений час о «02.40 год.» по вулиці Митрополитській у Центральному районі у місті Маріуполі. Зазначив, що постановою Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 23 січня 2017 року скасована постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП. У звязку із недоведеністю його провини, просив провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що 02 січня 2017 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі ОСОБА_2 була винесена постанова АР №333523 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.126 ч.1, ст.121 ч.6 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., зокрема за те, що ОСОБА_1, дата та час скоєння не зазначено, керував автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, з номерним знаком, що не освітлений (у темну пору доби) та без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1а, 2.9в ПДР України.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 23 січня 2017 року постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.126 ч.1, ст.121 ч.6 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасовано.

Згідно з відеозаписом, наданим суду, вбачається, що в 00.33 годин 02.01.2017 року працівник патрульної поліції підійшов до припаркованого транспортного засобу, у якому сидів ОСОБА_1, який пояснив, що вийшов з дому для того, щоб перепаркувати транспортний засіб знайомого. Наступний відеофайл містить позначку часу з «02.26» по «02.31» год., де видно, що ОСОБА_1 вийшов з патрульного автомобіля, де перебував на правому пасажирському сидінні, після чого працівник поліції повідомив, що в присутності двох свідків був зупинений ОСОБА_1 з наявними ознаками алкогольного спяніння. Одна зі свідків перепиталася, оскільки їй було не зрозуміло, в чому полягає порушення координації руху у водія і яким чином це встановлено, які саме ознаки алкогольного спяніння встановлені. Також на зазначеному відеозапису свідки підтвердили лише той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування приладом газоаналізатора «Алкотест», а не факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння.

Проте згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правопорушення вчинено о 01.40 год. по вулиці Трамвайній, б. №21 у Центральному районі у місті Маріуполі, але на відеозаписі працівників поліції зазначений час о «02.40 год.», а в протоколі вказаний час вчинення 00.45 год. по вулиці Митрополитській у Центральному районі у місті Маріуполі. Таким чином дата, час та місце скоєння правопорушення різняться.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно з розділом 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті » встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, за змістом ч.1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

У рішенні по справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому за висновками ЄСПЛ, при наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не повинен брати себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в адміністративному протоколі і доданому до матеріалів рапорті про уточнення місця, дати і часу вчинення правопорушення, а також в поясненнях свідків і на відеозаписі, містять ряд суперечностей, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наявних розбіжностей у даті, часі та місці вчинення правопорушення у протоколі та доданих до нього документах, а також зазначених у рапорті поліцейського, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів, які беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, зокрема, у конкретний час і у конкретному місці не встановлений, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтею 247 п.1, 252 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя: Є.С. Ікорська