АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/170/17 Суддя доповідач: Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» лютого 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Пейчева К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року визнано винним ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275,60 грн.

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції встановлено вину ОСОБА_2 та порушення ним п. 2.9А Правил дорожнього руху України та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, тестуванням на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розпискою про передачу управління автомобілем та прийняття управління автомобілем, поясненнями свідків. ОСОБА_2 погодився з позитивними результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у зв'язку з чим працівниками поліції не вчинялися дії щодо направлення особи до закладів охорони здоров'я з метою огляду на стан алкогольного сп'яніння, в передбаченому п.2.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. З фактичними обставинами справи не погоджується. Судом першої інстанції не було встановлено факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, не допитано в судовому засіданні свідків, які не бачили саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а були лише присутні при проходженні ним огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Зазначає, що вжив алкогольний напій лише після того, як поставив автомобіль на стоянку, зважаючи на що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, судом першої інстанції необґрунтовано було розглянуто справу за його відсутності, чим порушено його процесуальні права.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник апеляційну скаргу підтримали.

Суддя дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, свідків, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний особисто з'ясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вказаних вимог закону судом першої інстанції було забезпечено, постанова суду містить опис обставин, що характеризують об'єктивну сторону правопорушення, дані обставини встановлені безпосередньо судом при розгляді справи, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2016 року дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які збільшують час реакції, знижуючи увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п.9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частинами 4, 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 400898 від 11 листопада 2016 року вбачається, що 11 листопада 2016 року о 23 годині 00 хвилин в м. Харкові по пров. Льва Ландау, в районі будинку № 156, ОСОБА_2 керував автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. За згодою водія огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився у встановленому законом порядку з використанням приладу № ARHЕ 0222 «Alkotest Drager 6820» в присутності двох свідків. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 0,64 проміле в крові (а.с. 1).

Також, результати огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції були зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого показник приладу № ARHЕ 0222 «Alkotest Drager 6820», після проведення тесту, має позитивний цифровий показник 0,64 проміле в крові (а.с. 4).

З метою об'єктивного встановлення всіх обставин по справі, судом апеляційної інстанції було досліджено письмові пояснення свідка ОСОБА_4, з яких вбачається, що 11 листопада 2016 року працівниками поліції її було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В її присутності водій транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 пройшов огляд з використанням приладу «Alkotest Drager 6820», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,64 проміле (а.с. 5).

Аналогічні письмові пояснення надав свідок ОСОБА_5 (а.с. 6).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 надані пояснення, в яких він зазначив, що 11 листопада 2016 року дійсно після того як припаркував автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1, то вжив алкогольний напій перебуваючи в цьому транспортному засобі, після чого вийшов з нього та направився до свого житлового будинку. Біля під'їзду будинку до нього підійшли працівники поліції та розпочали розпитувати про вживання алкогольних напоїв. На дане запитання ОСОБА_2 було надано пояснення, проте, працівники поліції не надали належної оцінки тому факту, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом після вживання таких напоїв, зважаючи на що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в суді апеляційної інстанції дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надала пояснення, що 11 листопада 2016 року вона перебувала дома, коли їй подзвонив ОСОБА_2 та попросив щоб вона вийшла до під'їзду їх будинку. Коли вона вийшла, то побачила свого чоловіка та працівників поліції, які перебували біля під'їзду будинку та здійснювали огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння. Вона написала розписку про прийняття до свого керування транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1. Як ОСОБА_2 паркував автомобіль вона не бачила.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_6 надав пояснення, відповідно до яких 11 листопада 2016 року під час патрулювання закріпленої за екіпажем території було виявлено автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_1, який був припаркований з увімкненим ближнім світлом фар. В подальшому даний транспортний засіб зрушив з місця та працівники поліції побачили, що на даному автомобілі не включені ходові вогні, про що й вирішили попередити водія, який знов зупинив даний автомобіль та вийшов із нього. Коли працівники поліції підійшли до водія - ОСОБА_2, то побачили в його поведінці явні ознаки алкогольного сп'яніння. Працівниками поліції ОСОБА_2 був зупинений саме в момент, коли він вийшов з транспортного засобу, який був припаркований в районі будинку № 156, а не коли він вже перебував біля під'їзду свого будинку, як він зазначив в даному судовому засіданні. В момент проведення перевірки погодився з тим фактом, що керував транспортним засобом. Вказав, що проїхав приблизно 150 метрів. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 0,64 проміле.

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 Обставини про порушення водієм ОСОБА_2 наведених вимог п.2.9А Правил дорожнього руху України, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з тих підстав, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, то колегія суддів вважає їх сумнівними та недоведеними, оскільки після проведення працівниками поліції огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу було встановлено 0,64 проміле алкоголю в крові. ОСОБА_2 та його представником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують дані доводи.

Викладені ним обставини щодо зупинки його працівниками поліції вже біля під'їзду будинку, спростовуються показаннями працівника поліції.

З показань дружини ОСОБА_2, яка є свідком по даній адміністративній справи, не встановлено фактів, які спростовують посилання на факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки вона не була очевидцем його зупинки.

Беручи до уваги вимоги вищевказаної Інструкції та положення ст. 266 КУпАП щодо проведення огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами його проведення в присутності поліцейського, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що вина ОСОБА_2 встановлена належним чином.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи стосовно відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені судом першої та апеляційної інстанції.

Особа в стані алкогольного сп'яніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

Викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи стосовно того, що судом першої інстанції справу розглянуто без його участі, чим порушено належне йому право на захист, також досліджені судом апеляційної інстанції, за результатом чого процесуальні права ОСОБА_2 були поновлені шляхом належного повідомлення про час та місце перегляду справи в апеляційному порядку та забезпечення права надання пояснень по справі.

Проте, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не надав належних та допустимих доказів, що є правовою підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 30 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Колтунова