А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Чоп, вул. Приозерна, 121, Закарпатської області, гр. України, українець, пенсіонер,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 14 лютого 2017 року приблизно о 14-й годині 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2114, державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі сполученням «Київ Чоп» М-06 829 км, у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проведено відповідно до встановленого законом порядку в ЗОНД, внаслідок чого було складено висновок № 44 від 14.02.2017.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що огляд на стан алкогольного спяніння проходив на місці зупинки автомобіля за допомогою технічного засобу «Драгер», у результаті чого в нього було виявлено 0,22 проміле, однак працівники поліції запропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоровя, посилаючись на те, що згідно технічної характеристики точність приладу «Драгер» коливається до +/- 0,04 проміле, а тому їм не рекомендовано складати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП при показнику нижче 0,24 проміле, що у свою чергу свідчить про порушення працівниками поліції вимог розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395. При цьому, посилається й на те, що при проходженні огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, лікар,який проводив огляд, не відбирав у нього ні кров, ні сечу для відповідного аналізу, а попросив тільки підняти ногу, у результаті чого прийшов до висновку, що він перебуває в легкому стані алкогольного спяніння, при цьому, не врахувавши те, що він є людиною похилого віку, пенсіонером, часто хворіє, у звязку з чим, йому було важко триматися на одній нозі. Крім того, вказує на те, що українською мовою володіє задовільно, про що вказував у суді першої інстанції, у звязку із чим, на всі поставлені суддею запитання, у тому числі й про те, чи визнає свою вину, відповідав «так». Також посилається на те, що суд першої інстанції, визнав його винуватим без належного дослідження доказів та обставин справи, чим порушив вимоги ст. ст. 251, 252 КУпАП. Крім того, вказує на те, що, визнавши його винуватим та наклавши на нього стягнення, суд першої інстанції не врахував, що він є пенсіонером, який отримує мінімальну пенсію; людиною похилого віку; що його дружина важко хворіє і їй потрібен догляд; що їм майже не вистачає коштів на харчування та оплату комунальних послуг; що йому важко ходити, у звязку із чим, автомобіль є єдиною можливістю для поїздки до лікарні, а також за ліками та продуктами харчування. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника останнього адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для зміни чи скасування судового рішення не має з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14 лютого 2017 року приблизно о 14-й годині 40 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2114, державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі сполученням «Київ Чоп М-06» 829 км, у стані алкогольного спяніння й, що огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку в ЗОНД, внаслідок чого було складено висновок № 44 від 14.02.2017. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обовязки йому розяснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу щодо нього внесені правильні дані (а.с. 1).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 44, який складений лікарем ОСОБА_3, підтверджено, що 14.02.2017 о 15 год. 35 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння. З указаного висновку також убачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із результатами огляду на стан спяніння, що підтвердив своїм підписом (а.с.2).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 672010 від 14.02.2017 вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. З указаної постанови також убачається, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 14.02.2017 о 14-ій годині 40 хвилин на автодорозі сполученням «Київ Чоп М 06» 829 км, керуючи транспортним засобом, здійснив поворот ліворуч, при цьому, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги передбачені п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України (далі -Правил). Копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав, що підтвердив своїм підписом (а. с. 3).

Рапортом, який поліцейський роти № 2 УПП у м. Ужгород та Мукачеві ОСОБА_4 написав начальнику УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_5, підтверджено, що 14.02.2017, під час несення служби в екіпажі 301 (м. Чоп) разом із ОСОБА_6, за порушення Правил ними було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2114, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_1. Під час перевірки документів у останнього були виявлені ознаки алкогольного спяніння. Після огляду ОСОБА_1 в ЗОНД, у нього було виявлено 0,59 % проміле і щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого, ОСОБА_1 зобовязався залишити транспортний засіб на місці зупинки (а. с. 4).

З копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 44 від 14.02.2017, яка за клопотанням ОСОБА_1 була витребувана апеляційним судом із Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, убачається, що в результаті проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу «Alcotest 6510» о 15 год. 45 хв. 14.02.2017 у останнього було виявлено 0,59 % проміле, а о 16 год. 05 хв. 0,60 % проміле. Крім того, з указаного акту вбачається, що ОСОБА_1 повідомив лікарю про те, що випив «2 по 25 горілки».

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський роти № 2 УПП у м. Ужгород та Мукачеві ОСОБА_4 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення й, що в нього були підстави фальсифікувати такий, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом, а тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він проходив огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер», в результаті чого в нього було виявлено 0,22 проміле, однак працівники поліції запропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоровя, посилаючись на те, що згідно технічної характеристики точність приладу «Драгер» коливається до +/- 0,04 проміле, а тому їм не рекомендовано складати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП при показнику нижче 0,24 проміле, що у свою чергу свідчить про порушення працівниками поліції вимог розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, апеляційний суд відхиляє як такі, що належним чином не підтверджені якими-небудь доказами, у звязку із чим, визнаються голослівними, необґрунтованими й такими, що не спростовують висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду не здобуто даних і про те, що у лікаря ОСОБА_3, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння були підстави для фальсифікації Висновку й, відповідно, для обмови останнього у вчиненні правопорушення, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, а також на них не вказував ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом, а тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при проходженні огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, лікар,який проводив огляд, не відбирав у нього ні кров, ні сечу для відповідного аналізу, а попросив тільки підняти ногу, апеляційний суд відхиляє як такі, що також не підтверджені жодними доказами й спростовані вищевказаним актом медичного огляду ОСОБА_1, згідно якого у останнього було виявлено 0,59 % проміле, а о 16 год. 05 хв. 0,60 % проміле.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України і винуватість останнього у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він українською мовою володіє задовільно, про що вказував у суді першої інстанції, у звязку із чим, на всі поставлені суддею запитання, у тому числі й про те, чи визнає вину, відповідав «так»; що суд першої інстанції, визнав його винуватим без належного дослідження доказів та обставин справи, чим порушив вимоги ст. ст. 251, 252 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що не також не підтверджені жодними доказами та не спростовують висновку судді про факт керування ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Балога А.А. обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, у звязку із чим, як такі, що не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 стягнення та не можуть бути підставами для звільнення його від відповідальності, відхиляються й доводи апеляційної скарги про те, що, визнавши його винуватим та наклавши на нього стягнення, суд першої інстанції не врахував те він є пенсіонером, який отримує мінімальну пенсію; людиною похилого віку; що його дружина важко хворіє і їй потрібен його догляд; що їм майже не вистачає коштів на харчування та оплату комунальних послуг; що йому важко ходити, у звязку з чим, автомобіль є єдиною можливістю для поїздки до лікарні, а також за ліками та продуктами харчування.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та постановлено стягнути судовий збір в розмірі 320,00 грн., залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан