Справа № 342/608/17
Провадження № 3/342/163/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Ничик Г.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Городенківського ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 483460 від 18.06.2017 року ОСОБА_1 18.06.2017 року о 19 год. 45 хв. по вул. Станіславська в м. Городенка Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Geely СК» д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд для визначення стану алкогольного спяніння проводився в Городенківській ЦРЛ. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання 18.09.2017 р. не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить врахувати те, що він є єдиним утриманцем сімї, протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, просить звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 483460 від 18.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.9 а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. До протоколу додано висновок освідчення.

Із висновку № 41 Городенківської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, складеного 18.06.2017 р. лікарем ОСОБА_3, який доданий до матеріалів справи, вбачається, що в стані алкогольного спяніння перебуває ОСОБА_2, а не ОСОБА_1.

В п. 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року, зазначено, що у разі проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану спяніння).

Зі змісту ст.ст. 254, 279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, на яку його складено.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки висновок Городенківської ЦРЛ № 41 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння складений на іншу особу.

В судові засідання неодноразово викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак з невідомих причин не зявлялися.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, при цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні не доведена, суддя приходить до переконання, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 254, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ничик Г.І.