АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не з'ясовано усіх обставин вчиненого правопорушення, не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах та вказують на відсутність в його діях порушення правил дорожнього руху.

Зазначає, що саме водій іншого транспортного засобу ОСОБА_2, рухаючись на великій швидкості в правій смузі руху, при перестроюванні в середню смугу не надав дорогу його автомобілю, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. З позиції апелянта, про такий розвиток подій свідчать дані схеми ДТП, характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, а також їх кінцеве розташування після зіткнення.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати та надіслати справу на новий розгляд до місцевого суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2, який заперечував проти доводів апелянта та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 27.01.2017 року о 10:25 год., керуючи автомобілем «Тойота Авенсіс», д.н.з. НОМЕР_1, по вулиці Набережно-Рибальська в місті Києві, навпроти будинку №23-А, перед поворотом праворуч не надав перевагу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та матеріальних збитків.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані сторонами докази, дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.3 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.10.3 ПДР.

Оцінивши пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаної учасниками події без зауважень, суддя обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку, що саме дії водія ОСОБА_1, який здійснював маневр перестроювання з лівої смуги руху в середню, не надавши переваги в русі водію ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку в середній смузі, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Цим самим спростовуються доводи апелянта про те, що характер пошкоджень автомобілів та їх кінцеве розташування свідчать про порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_2

Всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 порушення п.10.3 Правил дорожнього руху, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз