Справа № 323/89/17
Провадження № 3/323/41/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Запорізької роти ДПС ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 45, кв. 73, не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

10.01.2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії АП2 №319362 від 22.12.2016 р., щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 22.12.2016 року о 20 год. 33 хв. ОСОБА_1 у м. Оріхів по вул. Овчаренка керував автомобілем «Тойота» RAV-4, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова). Від проходження медичного огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоровя на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не зявилась, однак забезпечила явку захисника ОСОБА_2, яка проти протоколу заперечувала, пославшись на те, що він складений з порушеннями вимог чинного законодавства, а сам ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду в медичному закладі шляхом проведення аналізу крові, оскільки йому не були надані документи на підтвердження сертифікації алкотестеру, за допомогою якого йому пропонували пройти огляд на місці. Однак працівники поліції не забезпечили проходження ним огляду у медичному закладі, водійське посвідчення та транспортний засіб не вилучили.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки ОСОБА_1 через свого захисника заперечує наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, висновок з цього питання має ґрунтуватись на протоколі та доданих до нього матеріалах.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4., які начебто були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Однак за судовим викликом ці свідки до суду не зявились, про причини неявки не повідомили. В доданих до протоколу поясненнях вказаних осіб відсутні записи про їх повідомлення про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Витребуваний судом відеозапис фіксації порушення на час розгляду справи наданий не був без пояснення причин.

Порядок проведення медичного огляду на стан спяніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Таким чином, відмова від проходження огляду на місці зупинки як така ще не є достатньою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та не тягне відповідальності у разі згоди на проходження огляду у медичному закладі.

Відповідно до п. п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції № 1452 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки інших біологічних середовищ.

ОСОБА_1 наполягав на дослідженні саме крові, що не спростовується матеріалами справи та не є порушенням встановленого порядку.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі матеріалами справи належним чином не підтверджується. Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять такого підтвердження, оскільки в них не конкретизовано, від якого саме огляду начебто відмовився ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 Розділу ІХ Інструкції № 1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в порушення цієї норми поліцейський, що склав протокол відносно ОСОБА_1, не відсторонив його від керування автомобілем, що може свідчити про те, що в нього не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак в порушення цих вимог в протоколі не зазначено, які саме дії ОСОБА_1 свідчили про його ухилення від проходження огляду в медичному закладі.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За наведених вище обставин підстави вважати вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні доведеною відсутні.

Враховуючи вищенаведене, на ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5