Номер провадження: 33/785/30/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., за участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, житель ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки за те, що в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, о 02 годині 40 хвилин 14 травня 2016 року, повторно протягом року, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Маразліївська 1/20, 45 в м. Одеса в стані алкогольного спяніння, від медичного огляду відмовився в присутності двох понятих.

В апеляції ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього не був повідомлений належним чином, про постанову суду дізнався в Приморському відділі поліції під час розшуку свого посвідчення водія. З постановою суду ознайомився лише 13.12.2016 року і наступного дня подав апеляційну скаргу. Постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки дані в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, за кермом автомобіля не знаходився, а відпочивав в ресторан-караоке «Nice club», від проходження медичного огляду не відмовлявся.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, дослідивши надані ним відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2 на порушення вимог закону, вважаю, що апеляція підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на вимогу працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В обґрунтування своїх висновків суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для зясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 погоджувався на огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя, однак працівниками поліції в порушення вимог ст. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такий огляд водія в найближчому закладі охорони здоровя не був проведений.

В ході розгляду справи судом не враховано, що ОСОБА_2 був затриманий працівниками державної служби охорони за повідомленням охоронця бару ОСОБА_4 через те, що той вимагав впустити його до приміщення бару, а не за керування автомобілем у стані спяніння, ними ж він був доставлений до приміщення Приморського ВП ГУНП в Одеській області. Співробітники патрульної поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення у приміщенні відділу поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_2, не встановили факту керування ним автомобілем у стані алкогольного спяніння. Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що затриманий ОСОБА_2 відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння спростовується наданим стороною захисту відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Письмові ж пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 у стані спяніння керував автомобілем, судом перевірені не були, а, оскільки, між ним і ОСОБА_2 виник конфлікт, з приводу якого той викликав співробітників державної служби охорони, і останні затримали ОСОБА_2, його пояснення підлягали ретельній перевірці.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі та, відповідно, був позбавлений можливості дати їм належну правову оцінку.

Враховуючи вищезазначені докази та встановлені фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки під час розгляду справи було доведено, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а розпочате провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2016 року відносно нього скасувати і закрити провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7