Справа № 431/173/17
Провадження № 33/782/33/17
П О С Т А Н О В А

10 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області Чорнобривко Ю.В., за участі секретаря Попової Д.В., прокурора , розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, народженої в с. Ганусівка Новопсковського р-ну., Луганської області, секретаря Хворостянівської сільської ради Старобільського р-ну., що проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1727 , ч.2 ст. 1727 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1727 , ч. 2 ст. 1727 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, пов'язаних з корупцією № 12 та № 13 від 13 січня 2017 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді депутата Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області, згідно п.п. „б" п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ „Про запобігання корупції", будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомила Хворостянівську сільську раду Старобільського району Луганської області про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що передбачено ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином ОСОБА_1 не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 прийняла особисто участь у голосуванні на вказаній сесії за свою кандидатуру при обранні секретаря сільської ради, у зв'язку з чим прийняла рішення та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що передбачено ч. 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Судом першої інстанції не встановлено достовірних даних, які б свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 під час голосування.

Прокурором Старобільської місцевої прокуратури Савченком М.О. подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення в якій він просить скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 1727 ч. 2 ст. 1727 КУпАП та накласти на неї стягнення, передбачене санкцією вказаної норми закону.

ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилась, надала заяву про розгляд апеляції прокурора у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та вважав, що оскаржувана постанова Старобільського районного суду Луганської області не відповідає вимогам закону, приходить до наступних висновків.

Так, п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року передбачено, що суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення є, у тому числі, депутати місцевих рад.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 1727 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, що означає суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Особисті інтереси суб'єкта відповідальності за корупційне правопорушення можуть бути зумовлені особистими, родинними, дружніми чи будь-якими іншими позаслужбовими стосунками з іншими особами.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Так, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1727 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що, всупереч твердженням прокурора, суд першої інстанції згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Аналіз чинного антикорупційного законодавства України дає підстави для висновку про те, що для терміну реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів, таких як: приватний інтерес; службове повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Отже, приватні інтереси суб'єкта корупційних дій мають не просто не співпадати, а створювати конфлікт з інтересами того органу, в якому така особа здійснює діяльність.

Основною суб'єктивною ознакою поняття конфлікту інтересів є внутрішня суперечливість відповідної особи, яка характеризується наявністю усвідомлюваних або інстинктивно-відображених прагнень до віддання переваги у реалізації та забезпеченні власних інтересів над суспільно-корисними, що набуває конкретного втілення у відповідних вчинках.

За змістом ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом корупційні правопорушення та правопорушення, пов'язані з корупцією вчиняються з умисною формою вини.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 1 Закону України „Про запобігання корупції" правопорушення, пов'язане з корупцією, визначене, як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

З огляду на вказане, суду не надано жодних доказів, які б достовірно свідчили про те, що ОСОБА_1, голосуючи за обрання себе секретарем сільської ради, переслідувала при цьому свій приватний інтерес, а також про те, що його приватний інтерес реально зіткнувся з її повноваженнями як депутата Хворостянівської сільської ради, тобто доказів того, що вона мала умисел на вчинення корупційного діяння.

Таким чином матеріали справи не містять, а прокурором не надано будь-яких фактичних даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів у даному випадку.

У відповідності до ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у даній справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1727 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 172-7, 247,283, 284, 287, 290, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Старобільської місцевої прокуратури на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 9 лютого 2017 року, якою закрито провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1727 , ч. 2 ст. 1727 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В.Чорнобривко