АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/922/17 ОСОБА_1.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справи ОСОБА_2, за участю особи, відносно якої винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_3, його захисника адвоката ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5, її представника адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року у відношенні ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі у звязку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції було встановлено, що 13.04.2016 року о 08.15 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Форд, державний номер AН0303CН у м. Харкові на перехресті вул. Пушкінська та вул. Гіршмана відповідно до дорожньої обстановки перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним, скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні ушкодження, та було заподіяно матеріальні збитки, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1. Правил Дорожнього руху України та скоів правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в які просить постанову від 03.07.2017 року скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що під час розгляду судом першої інстанції справи було проведено судову авто-технічну експертизу, відповідно до якої було встановлено, що водій автомобіля «Нисан» та «Форд» повинні були діяти відповідно до вимог саме п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, однак судом не було надано такому висновку належної оцінки, та безпідставного зробив висновок, що проведена експертиза є неналежним доказом, яка між тим встановила технічну неспроможність пояснень водія ОСОБА_5 Таким чином апелянт вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції всупереч ст. 245 КУпАП допустив неповноту та односторонність при розгляді справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважаю, що вимоги вказаної правової норми суддею суду першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

В суді першої інстанції ОСОБА_3, надаючи пояснення повідомив суду, що 13.04.2016 року близько 08.00 керуючи автомобілем Форд, державний номер НОМЕР_2, під час руху по вул. Пушкінська, побачив, що час червоного світла світлофора закінчується та зменшив швидкість до мінімуму, приблизно 15-20 км/год., а коли загорівся зелений колір продовжив рух та через кілька секунд на нього здійснив наїзд автомобіль Ніссан, державний номер НОМЕР_1, який рухався зі сторони вул. Гіршмана.

Згідно первинних письмових пояснень ОСОБА_3 він зазначав, що 13.03.2016 року о 08 год. 00 хв. керуючи автомобілем Форд, державний номер НОМЕР_2, під час руху по вул. Пушкінська в напрямку м. Бекетова та вул.. Дарвіна, на перехресті вул. Пушкінська та вул.. Гіршмана, зупинився на червоний сигнал світлофору, та коли загорівся зелений сигнал розпочав рух.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було надано додаткові письмові пояснення, де ОСОБА_3 вказав що розпочав рух на зелений сигнал світлофора перед пішохідним переходом розташованим перед проїжджих частин вул. Пушкінської та вул. Гіршмана на відстані 3.5 метрів від правого краю проїжджої частини та рухався зі швидкістю 25 км/год.

У вихідних даних, які надані для проведення судової автотехнічної експертизи вказано, що водій автомобіля Форд ОСОБА_3 13.04.2017 року о 08:00 год. рухався по. вул. Пушкінська в напрямку метро «Бекетова», в напрямку вул. Дарвіна. На перехресті вул. Пушкінська з вул. Гіршмана, зупинився на червоний сигнал світлофору, та коли загорівся зелений сигнал розпочав рух.

У відповідях на клопотання експерта водій автомобіля Форд ОСОБА_3 вказав, що автомобіль Форд, почав рух на зелений сигнал світлофора, та перед моментом зіткнення автомобіль Форд рухався зі швидкістю 25 км/год.

Таким чином, експерт оцінював пояснення водія ОСОБА_7, де зазначено, що він спочатку зупинився на забороняючий сигнал світлофору, а дочекавшись зеленого світла почав рух, і за а результатами досліджень експерт дійшов висновку, що водій автомобіля Форд ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля Форд ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вбачається, що пояснення які були надані ОСОБА_3 первинно та додатково не суперечать один одному.

03.11.2017 року в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 надаючи пояснення, вказав, що за тих же обставин побачив, що час червоного світла світлофора закінчується, зменшив швидкість до мінімуму, приблизно до 15-20 км/год., а коли загорівся зелений колір продовжив рух та через кілька секунд на нього здійснив наїзд автомобіль Нісан.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції щодо відсутності підстав вважати висновок судової автотехнінчої експертизи належним доказом для підтвердження або спростування складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки вказаний висновок експерта ґрунтувався на вихідних даних, які до призначення експертизи не змінювались.

Приймаючи рішення про необхідність скасування постанови від 03.07.2017 року вважаю необхідним зазначити, що проведена судова авто технічна експертиза встановила, що згідно пояснень водія ОСОБА_5, в діях водіях ОСОБА_3 є невідповідність саме вимогам п.п. 8.7.3. «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, а порушень вимог п. 10.1. Правил не встановила.

Враховуючи наведене, те, що даний момент сплинули передбачені ст. 38 КУпАП строки, і в даному конкретному випадку апеляційний суд позбавлений можливості встановлювати нові обставини, та вивчати нові докази, приймаючи до уваги положення ст. 62 Конституції України, вважаю, що вина ОСОБА_3 матеріали справи не доведена саме за тих обставин, які викладені у протоколі серії АП2№229332 від 14.06.2016 року. Тому постанова від 03.07.2017 року підлягає скасуванню, що не позбавляє права учасників даної дорожньо-транспортної пригоди в порядку цивільного судочинства вирішувати питання про відшкодування завданої шкоди, доводячи наявність вини іншої строни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.. 62 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2017 року у відношенні ОСОБА_3 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення саме при тих обставинах, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 229332 від 14.06.2016 року

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2