Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Пантелєєв Д.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.03.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Душанбе Республіки Таджикістан, громадянка РФ, яка працює провідним інженером ТОВ «Метінвест МРМЗ», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт 30 годин, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_2 19.01.2017 року, о 00.00год., знаходячись за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, скоїла психологічне насильство у відношенні свого сина ОСОБА_3, чим скоїла насильство в сім`ї.

Постановою судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.03.2017 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 24.03.2017 року, скасувати останню та закрити провадження у справі на підставі п.п.1,7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що строк подачі апеляційної скарги пропустила з поважних причин, оскільки судове рішення постановлене без її участі, належним чином вона не була повідомлена про судовий розгляд, що призвело порушення її права на захист, копію цієї постанови отримала лише 06.09.2017 року, тому просить поновити цей строк.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки протокол щодо неї складено з порушенням, 19.01.2017 року вона не могла вчинити психологічне насилля щодо свого сина, оскільки в матеріалах провадження наявні пояснення її сина, ОСОБА_3, в яких зазначено, що він тільки о 02.00год прийшов додому та не міг зайти в будинок, оскільки були зачиненні двері, тобто до цього часу правопорушення фізично наступити не могло.

Окрім того, в матеріалах провадження міститься рапорт поліцейського на а/п 3, в якому зазначено, що її син, ОСОБА_3 орієнтовно о 00.18год. 19.01.2017 року скоїв щодо неї насильство і виражався нецензурною лексикою, погрожував вбити її і дочку, пішов з дому після приїзду поліцейських і повернувся лише о 02.00год., та продовжив сварку, заспокоївся лише після повторного приїзду поліцейських, яким пояснив, що його не пускають додому.

Вважає, що в матеріалах провадження відсутні достатні та допустимі докази її вини за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її захисник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, надавши заяву про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, в якій просили закрити провадження по справі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що судове рішення постановлено 24.03.2017 року, а апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подана 11.09.2017 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Провадження розглянуто у відсутність ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне сповіщення останньої про місце та час розгляду справи, судова повістка про розгляд адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 24.03.2017 року судом першої інстанції не була спрямована за адресою її проживання, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДО № 020304 від 18.02.2017 року зазначена дата розгляду у суді «28.02.2017 року о 12.00год.», про що під підпис була ознайомлена ОСОБА_2 (а/п2), але до Волноваського районного суду Донецької області вищевказане провадження надійшло лише 07.03.2017 року, з матеріалами провадження остання ознайомлена за її заявою 07.09.2017 року (а/п 25).

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, позбавило ОСОБА_2 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_2 приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 19.01.2017 року, о 00.00год., знаходячись за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, скоїла психологічне насильство у відношенні свого сина ОСОБА_3, чим скоїла насильство в сім`ї.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ДО № 020304, складений 18.02.2017 року (а/п 2), рапорт на ім`я начальника Приморського відділення поліції (а/п 3), заява ОСОБА_3 (а/п 4), пояснення ОСОБА_3 (а/п 5), висновок від 18.02.2017 року за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, затверджений начальником Приморського відділення Центрального відділу ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 (а/п 9).

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП, настає за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильства в сім`ї, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 скоїла насильство в сім`ї 19 січня 2017 року, тому строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт, скасувати.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_2 за статтею 173-2 ч.1 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: