АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/65/17 Доповідач - Демченко О.В.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Демченко О.В., з участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бутрина С.В. на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з Палія ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13 листопада 2016 року о 11.30 год. в м. Тернополі по вул. Є. Коновальця керував транспортним засобом марки «OPEL COMBO», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На місці зупинки транспортного засобу пройти в установленому порядку огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №ARHJ-0295, повірка дійсна до 14.09.2017 року та огляду у КУТОР «ТОНД» ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову судді з закриттям провадження у справі, оскільки вважає її незаконною.

Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б прямо вказували на його перебування в стані алкогольного сп'яніння, як це вказано в мотивувальній частині постанови.

Стверджує, що свідки, які зазначені в протоколі, не були безпосередніми свідками надуманого правопорушення, оскільки працівниками поліції були запрошені лише для підписання протокол, який на той час вже був складений, а також вони не були допитані під час судового розгляду.

Крім того, зауважує, що поліцейськими йому не було надано копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бутрина С.В., які підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити, постанову скасувати з закриттям провадження по справі, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

За вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає до з'ясування, зокрема те, чи було адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

В порушення вищевказаних вимог суддею не було вжито всіх заходів, передбачених законом для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи, а дослідженим доказам , що є у справі, не дано належної оцінки, що мало істотне значення для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення має містити опис обставин, встановлених при розгляді справи та підтверджених доказами, які повинні бути об'єктивно і належно досліджені та детально викладені в постанові.

На обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції зіслався лише на протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №961824 від 13 листопада 2016 року.

Підставою для складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, були ознаки алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та його відмова від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння в установленому порядку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення він складений в присутності свідків адміністративного правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в своїх поясненнях, долучених до протоколу засвідчили, що 13.11.2016 року близько 11 год. 20 хв. були свідками, як водій ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою КУТОР "ТОНД". При цьому водій не заперечував пройти такий огляд в медичному закладі.

Однак всупереч запереченням ОСОБА_1 суд першої інстанції не вжив всіх необхідних мір щодо виклику та допиту вищевказаних свідків в судовому засіданні, а в порушення закону обмежився лише їхніми письмовими поясненнями, які наявні в матеріалах справи, не давши їм належної оцінки.

Згідно ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.( п.7)

В пункті 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, також зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, як це передбачено пунктом 8 даного Порядку.

Допитані в судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засвідчили, що дійсно водій ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою КУТОР "ТОНД". Однак наполягав проведення такого огляду в медичному закладі., на що поліцейські йому відмовили. Також доповнили, що ознак алкогольного сп'яніння у водія вони не помітили, різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та мови не було. Почервоніння обличчя та тремтіння рук могло бути від поганих погодних умов, так як була велика заметіль.

Вищевказані пояснення повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння і не відмовлявся від проведення огляду в медичному закладі.

Аналогічні обставини містяться і в рапорті сержанта поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на вищенаведені обставини вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанову судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 січня 2017 слід скасувати та закрити провадження в справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 січня 2017 року про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.В. Демченко