АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8562/16-п Номер провадження 33/786/133/17Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю:

громадянина ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, працюючого водієм ПП Кузьменко, несудимого,

закрите провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді, щодо ОСОБА_2 був складений протокол АП2 №108338 про те, що він 11 жовтня 2016 року близько 11 год. 40 хв., керуючи автомобілем КАМАЗ-5410 днз. ВІ 3289 ВА з причепом по вул. Соборності в м. Полтава, в порушення п.10.4 Правил дорожнього руху України, при повороті праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення та не надав дорогу автомобілю «Daewoo Lanos » днз. ВІ 2043 АЕ під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та їх пошкодження.

Закриваючи провадження у справі, суддя послався на відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з пригодою.

В апеляційній скарзі потерпілий просить скасувати постанову судді та постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, наклавши відповідне стягнення. При цьому не погоджується з висновками судді та наголошує, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.3, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходилося в причинному звязку з ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, водія ОСОБА_2, який стверджував про свою невинуватість у вчиненні ДТП, висновки старшого судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_5, який заперечив наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху, які б були в причинному звязку з пригодою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді про закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення ґрунтується на зібраних в установленому порядку і перевірених у судовому засіданні доказах.

Диспозицією ст.124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2016 року серії АП2 №108338 зазначено, що водій ОСОБА_2 порушив п.10.4 Правил дорожнього руху України під час керування автомобілем КАМАЗ 5410 при повороті праворуч.

Відповідно до п.10.4 Правил, зокрема, перед поворотом праворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

ОСОБА_3, п.10.6 цих Правил дозволяє відступати від вимог п.10.4, якщо транспортний засіб через свої габарити не може виконати поворот з відповідного крайнього положення, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Згідно з показаннями ОСОБА_2 в судовому засіданні, він дійсно здійснював поворот праворуч не з відповідного крайнього правого положення через габарити керованого автомобіля з напівпричепом. Але перед виконанням маневру пересвідчився, що не створює небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху і вже при закінченні маневру тягачем автомобіля відчув удар в праву задню сторону напівпричепа.

Такі показання ОСОБА_2 обєктивно підтверджуються схемою ДТП та зображеннями автомобілів на місці ДТП на наданих учасниками пригоди фотокартках, з яких вбачається, що контактування автомобіля «Daewoo Lanos » відбулося з правою задньою частиною напівпричепа, а не з тягачем автомобіля КАМАЗ-5410, який в момент контактування знаходився вже в стадії закінчення маневру повороту праворуч.

Відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху, які б були в причинному звязку з пригодою, підтвердив в засіданні суду апеляційної інстанції старший судовий експерт Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_5 після ознайомлення з матеріалами справи.

При цьому він пояснив, що в даній ситуації ОСОБА_2 обєктивно не мав змоги виконати вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху через габарити керованого ним автомобіля КАМАЗ-5410 з напівпричепом. Але приписи п.10.6 цих Правил дозволяють відступати від вимог п.10.4, якщо транспортний засіб через свої габарити не може виконати поворот з відповідного крайнього положення, що правомірно зробив ОСОБА_2, оскільки це не суперечило вимогам дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створювало небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

З огляду на місце зіткнення та враховуючи, що контактування автомобіля «Daewoo Lanos » відбулося з правою задньою частиною напівпричепа, а не з тягачем автомобіля КАМАЗ, який знаходився в стадії закінчення маневру, експерт категорично заперечив наявність в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей Правилам дорожнього руху, які б були в причинному звязку з пригодою.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та спростовували висновки судді, апеляційна скарга не містить і в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи наведене, суддя прийшов до обґрунтованого рішення про закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України, а тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1