Справа № 462/81/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2017 року місто Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1, директора ТзОВ «Ловеч», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1/5а

за ч.1 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2016 року під час проведення позапланової перевірки головним державним інспектором праці ТзОВ «Ловеч» у м. Львові на вул. Городоцька, 357, виявлено порушення законодавства про працю, а саме: встановлено порушення вимог: ч.2 ст. 84 КЗпП України - при огляді наказів про надання відпусток без збереження заробітної плати, заяв працівників та табелів обліку робочого часу встановлено, що у ТзОВ «Ловеч» (далі-Товариство) відпустка без збереження заробітної плати надається на термін більше 15-ти календарних днів на рік, зокрема: директору ОСОБА_1, головному бухгалтеру ОСОБА_2, столяру ОСОБА_3, столяру ОСОБА_4, столяру ОСОБА_5 наказом №7 від 01.04.2016 року надано відпустку без збереження заробітної плати з 01.04.2016 по 31.12.2016 року. Період відпусток без збереження заробітної плати перевищує встановлений законодавством граничний термін. З пояснення директора Підприємства, дане порушення обумовлене відсутністю замовлення на виробництво меблевих виробів, у звязку з чим працівники Товариства вирішили за власним бажанням піти у відпустку без збереження заробітної плати (пояснення працівників Підприємства додаються); порушення вимог ч.1 ст.47, ч.1. ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, Підприємством проводився не в день звільнення, а пізніше, а саме: ОСОБА_6 відповідно до наказу №6 від 11 березня 2016 року звільнено з роботи 11.03.2016 року, однак розрахунок з ним проведено 27.12.2016 згідно відомості обліку заробітної плати за грудень 2016 року №1 та відомості на виплату грошей №1 від 27.12.2016; порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України - порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України - при невиплаті в день звільнення всіх належних коштів Підприємством не нараховувався та не виплачувався звільненому працівнику середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: ОСОБА_6 звільнено з роботи 11.03.2016 р., а розрахунок з ним проведено 27.12.2016 року, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 41 КУпАП. Дане правопорушення вчинено директором ТзОВ «Ловеч» ОСОБА_1

Правопорушник в судовому засіданні факт скоєння правопорушення визнав та просить суворо не карати.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши інші матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, який щиро розкаявся у скоєному правопорушенні, що є обставиною, яка помякшує відповідальність, обставини, які обтяжують відповідальність відсутні, тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти штраф у розмірі 510 /пятсот десять/ гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 320 гривень 00 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М.Румілова