Справа № 425/59/17
Провадження № 33/782/76/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк Луганська область

Суддя Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В. за участю секретаря Магомедова Ш.Х. та правопорушника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.123 КУпАП щодо нього, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 16.03.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу. Також ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В постанові суду першої інстанції зазначено, що до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП. Судом встановлено, що 27.12.2016 року о 14:09 в м. Рубіжне на залізничному переїзді вулиць Набережна та Заводська, водій ОСОБА_1, керуючи т/з ВАЗ - 2109 ДНЗ НОМЕР_2, здійснив рух через залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 20.5В ПДР України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 березня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, новою постановою справу закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою, оскільки неправильно встановлені обставини справи внаслідок неналежного дослідження та оцінки доказів, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції його вина не доведена, оскільки взагалі відсутні будь-які докази порушення ним вимог п.20.5 «в» ПДР України. Зазначає, що відеозапис як доказ по справі, на який послався суд, зроблений працівниками поліції з такого ракурсу, щоб приховати присутність чергового, та не було видно його жестів та вимог. Не було видно перетину меж залізничного переїзду. Взагалі суд розглянув справу однобічно, без виклику працівників поліції та чергового переїзду.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердив доводи своєї апеляційної скарги та пояснив, що в його діях не має вини, оскільки він виконав вимогу чергового на залізничному переїзді, коли він підняв шлагбаум. Вимоги чергового по переїзду є пріоритетними над сигналом світлофору. Суд першої інстанції не з'ясував цю обставину, не зважаючи на те,що на відеозапису, зробленого працівниками поліції чітко видно, що черговий по переїзду виконував регульовані заходи, спрямовані для забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, тобто підняв шлагбаум.

Той факт, що ніхто не встановив особу чергового, не допитав його, не викликав до суду, він розцінює як те,що суд першої інстанції при винесенні судового рішення щодо нього, не дотримався вимог ст.280 КУпАП. Він не зобов'язаний доказувати у суді свою невинуватість. Вважає, що його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що згідно ПДР України п.8.3 Сигнали регулювальника мають перевагу перед сигналом світлофорів та вимогами дорожніх знаків і є обов'язковими для виконання. Водії та пішоходи повинні виконувати додаткові вимоги регулювальника,навіть якщо вони суперечать сигналам світлофорів, вимогам дорожніх знаків і розмітки.

Свідок ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції пояснив, що саме він 27.12.2016 року складав протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.123 КУпАП щодо ОСОБА_1 В той день він з напарником патрульної поліції ОСОБА_3 знаходився в патрульному автомобілі на місці пасажира, неподалік від залізничного переїзду на вул. Набережна та вул. Заводська в м.Рубіжне, де виявили адміністративне правопорушення, а саме проїзд залізничного переїзду на заборонений (червоний) сигнал світлофору п. 20.5 в, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.123 КУпАП.

Вони встановили,що водієм автомобіля НОМЕР_1, який здійснив цей проїзд, був ОСОБА_1, коли його зупинили. Водій не був згоден зі своїм порушенням. Він не знає, який номер був того залізничного переїзду,як прізвище чергового. Він його не пам'ятає, його ніхто не допитував. Він не може пояснити, чому тривалий час вони тримали ОСОБА_1, якій відмовлявся надати ним документи водія. Свідків вони завжди шукають на дорозі, чому ніхто не звернувся за свідками до адміністративної будівлі, де вони зупинили водія ОСОБА_1, він не може пояснити. Відеозапис проїзду залізничного переїзду ОСОБА_1 вони показали останньому, але той просив викликати начальника,коли той приїхав, він знову не визнавав свою провину та не давав в руки посвідчення водія. Йому не відомо у якому технічному стані знаходився світлофор на залізничному переїзді, та чи навмисно порушив ПДР ОСОБА_1 27.12.2016 року.

Допитаний у апеляційному суді у відповідності зі ст.273 КУпАП у якості експерта ОСОБА_4, викладач Лисичанського міського Спортивно-технічного клубу ОСО України ,маючий атестати спеціаліста з навчанням Правил дорожнього руху та основ безпеки руху, спеціаліста з навчанням будови та експлуатації транспортного засобу за 2012р. та 2015 р., оригінали яких були дослідженні у судовому засіданні, пояснив наступне. У той дорожньої ситуації, яка склалася на залізному переїзді 27.12.2016 р. з водієм ОСОБА_1, водій повинен був виконати сигнали чергового по переїзду через залізничний переїзд. Це передбачено у п.20.2 ПДР. У випадку, коли шлагбаум піднятий черговим,а світлофор іще горить червоний,можливо що він несправний, або черговий знає те, що не знає водій автомобіля, тому він подає сигнал на проїзд через переїзд. Черговий також несе відповідальність за безпеку руху через залізничний переїзд. Шлагбаум був піднятий черговим, а тому заборони на проїзд через залізничний переїзд у водія ОСОБА_1 не було, п. 20.5 ПДР він не порушив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, експерта ОСОБА_4, перевіривши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. 280 КУпАП, у зв'язку з чим прийняв поспішне судове рішення та необґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Так, згідно матеріалів справи, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 27.12.2016 року складено адміністративний протокол, згідно якого він 27.12.2016 року о 15 год. 20 хв. в м. Рубіжне на залізничному переїзді вулиць Набережна та Заводська, керуючи т/з ВАЗ - 2109 ДНЗ НОМЕР_2, здійснив рух через залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний). Отже, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.20.5 «в» ПДР, що, на думку суду першої інстанції, підтверджується долученим до адміністративної справи відеозапису скоєного правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме на відеозапису видно як автомобіль ОСОБА_1 відразу після того, як піднявся шлагбаум, проїхав залізничний переїзд при червоному світлі. При цьому на відеозапису чітко видно,що біля шлагбауму стояв черговий по залізничному переїзду, який після того як підняв шлагбаум пішов до залізничної будки.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.123 КУпАП, а саме ОСОБА_2 не міг не бачити цього теж.

Не зважаючи на це, суд першої інстанції складений протокол та відео події взяв як доказ вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, всупереч вимогам ст.ст.9-11 КУпАП, коли суду необхідно встановити форму вини правопорушника, яка є складовою частиною адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції його вина не доведена, оскільки взагалі відсутні будь-які докази порушення ним вимог п.20.5 «в» ПДР України апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані вимоги діючого законодавства, у відповідності до ст. 33 КУпАП, а саме не доведена вина ОСОБА_1, а тому апеляційні доводи скаржника підтверджуються матеріалами справи, а також поясненнями свідка ОСОБА_2 та експерта ОСОБА_4

При цьому суд апеляційної інстанції враховує вимоги ст.1 КУпАП, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У випадку з ОСОБА_1 з боку працівників патрульної поліції спостерігається однобічність та неповнота встановлення обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.123 КУпАП, що викликає сумніві у законності дій працівників патрульної поліції, які є представниками державних органів. Крім того, апеляційний суд з матеріалів адміністративної справи, свідка ОСОБА_2 також не міг отримати повної інформації про чергового на залізничному переїзді, про технічну характеристику світлофору, роботу шлагбаума та інше, що пов'язано з роботою чергового на переїзді, його правами та обов'язками. Неповнота цієї інформації має суттєве значення для правильного вирішення справи щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як громадянину України, водію ОСОБА_1 гарантоване ст.55 Конституції України право на судовий захист, тобто він має право знати, чому черговий на залізничному переїзді дозволив йому проїхати через залізничний переїзд, підняв шлагбаум, а патрульний поліцейській на це не звернув увагу, навіть не встановив особу чергового, та не зважаючи на це склав протокол про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з чим, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 обґрунтовано звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП є поспішним, а тому постанова Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 березня 2017 року щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП підлягає скасуванню.

Провадження по справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294, ст.247 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 березня 2017 року щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян,що становить 850 гривень в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу - скасувати.

Провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: Є.В. Тополюк