Номер провадження: 33/785/385/17
Головуючий у першій інстанції Терзі І. Г.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М, за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 21.11.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 10.10.2016 року, о 14.00 годині, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», державний р/н НОМЕР_1 в м. Одесі, по вул. Черняховського кут вул. Фонтанська дорога, при початку руху та зміні його напрямку не надав дорогу транспортному засобу «Джилі FE 1», державний р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого допустив зіткнення, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії АП2 № 073007 від 20.10.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_2 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо зміни постанови.

В обґрунтування своїх доводів, апелянт послався на те, що прийнятті рішення, судом не враховані обставини, які пом'якшують його відповідальність, а саме те, що він не ухилявся від відповідальності, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, заробляє приватним перевезенням, тому автомобіль є єдиним його прибутком. Також послався на неврахування судом наявності страхового полісу ТДВ СК «Кредо», згідно якого заподіяна шкода усунена.

При цьому апелянт вказав, що при розгляді судом справи він участі не приймав, належним чином не був сповіщений, копію постанови не отримував. Таким чином, на його думку, він був позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні і не використав передбачених законом свої права на захист.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити та застосувати відносно нього стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і вказав, що жодного повідомлення з районного суду про розгляд відносно нього матеріалів адміністративного провадження він не отримував, копія оскаржуваного рішення йому не надсилалася, а відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні, виходячи з наступного:

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він провину свою визнає у повному обсязі та кається у скоєному та не оспорює факт вчинення ним правопорушення за встановлених районним судом обставин. Просить змінити постанову суду та накласти на нього стягнення у виді штрафу, оскільки позбавлення йог права керування автомобілем, поставить його у дуже скрутне становище, так як він, як фізична особа - підприємець використовує автомобіль для поїздок на роботу, яка пов'язана із доставкою товарів до магазину.

Крім того, апелянт пояснив, що у даний час проживає зі своєю матір'ю, яка працює продавцем в магазині та цивільною дружиною, яка у даний час не працює.

Разом з цим, апелянт зазначив, що пошкодження автомобілю, який потрапив у ДТП за його вини - незначні, відшкодування завданої шкоди було погоджено здійснити через страхову компанію, його всі дії у даний час направлені на відшкодування завданої ним шкоди.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і в апеляційній скарзі не заперечується, тому його дії кваліфіковані правильно за ст.124 КУпАП.

Разом з тим, адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено з порушенням вимог ст. 33 - 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя не мотивував застосування іншого адміністративного стягнення, окрім позбавлення права керувати транспортними засобами, хоча санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативу.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, також передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, - були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови суду першої інстанції видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя, при накладенні адміністративного стягнення та мотивування свого рішення обмежився загальними фразами і не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою провину та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність.

Як вбачається з характеристики, наданої до апеляційного суду ОСОБА_2., він у даний час працює в магазині на посаді водія, який поставляє до цього магазину товар, за період роботи на посаді зарекомендував себе з позитивної сторони.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

При цьому також апеляційний суд приймає до уваги, що спричинена в результаті ДТП шкода не є значною, а умови відшкодування були врегульовані за рахунок страхового відшкодування.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому їй необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний судОдеської області, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, та поновити йому строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року відносно ОСОБА_2 у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.