Справа № 740/1162/17
Провадження № 3/740/435/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,-ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли із Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм ПП «Скайтранс», одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 березня 2017 року за ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1 16 березня 2017 року в 14-40 год. на вул.Корчагіна м.Ніжина Чернігівської області на автомобілі марки Ланос , державний номерний знак НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення пасажирів без реєстрації, як суб»єкта господарювання, та відповідної ліцензії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що працює водієм за трудовим договором із ПП Скайтранс і надає послуги із перевезення пасажирів, дане ПП має відповідну ліцензію, на вимогу працівників поліції надав всі необхідні документи, 16 березня 2017 року керував автомобілем НОМЕР_2, і не здійснював перевезення пасажирів, на даному автомобілі із причіпом їхав за сіном.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 на його прохання на автомобілі із причіпом їхав за сіном.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди. Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно до ст.ст.2, 7, 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Ліцензія це документ, що надається органом ліцензування, на право провадження суб'єктом господарювання визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, в електронному вигляді (запис про наявність ліцензії у такого суб'єкта господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) або на паперовому носії.

Враховуючи викладене, на такий вид господарської діяльності, як надання послуг з перевезення пасажирів, чинним законодавством передбачено обовязкове ліцензування даної діяльності, при цьому на перевізника покладається обовязок пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, зокрема, ліцензію, а у випадку, якщо водій таксі перебуває у трудових відносинах із перевізником юридичною особою- посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без відповідної ліцензії та документів щодо реєстрації, як суб»єкта господарювання.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Ліцензійної картки серії АА №861370 до ліцензії серії АЕ №420465, строк дії ліцезії: 22.01.2014-необмежений, ліцензіат-ПП «Скайтранс», дані про автотранспортний засіб-реєстраційний номер НОМЕР_1, дата реєстрації 17 травня 2011 року, марка «Део Ланос», дозволений вид робіт згідно з ліцензією-внутрішні перевезення пасажирів на таксі; відповідно до трудового договору від 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ПП Скайтранс на посаді водія, строк договору до 31 березня 2017 року. За таких обставин ОСОБА_1 16 березня 2017 року правомірно використовував вищезазначений автомобіль, як таксі, що останнім в судовому засіданні не заперечується і підтверджується також фото №1, на якому зображений автомобіль із облаштуванням, як таксі, з причіпом, що в свою чергу узгоджується із поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_2.

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміють діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Єдиним джерелом доказування того, що в діях ОСОБА_1 є склад поставленого йому у вину правопорушення, є сам протокол про відповідне адміністративне правопорушення та фото. Із змісту протоколу не встановлено, яким чином ОСОБА_1 здійснює таку діяльність, який дохід був ним отриманий і на підставі яких даних був зроблений висновок, що в цьому випадку він здійснював безпосередньо діяльність, а не був це одиничний випадок,- у контексті вимог ч.1 ст.164 КУпАП. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також в судовому засіданні встановлено, що обставини згідно протоколу викладені неконкретно, посилання у протоколі на конкретну норму права, яку порушив ОСОБА_1, відсутні, при цьому розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник.