АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/193/17
Категорія: ст.124, 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, його захисника - адвоката Панченко Андрія Володимировича, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130 КупАП та ст. 124 КУпАП і за правилами ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 10.10.2016 року перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем Тойота Камрі, державний номер НОМЕР_1, пл. вул. Тюрінській 35, у м. Харкові, не обрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенс, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, з автомобілем Хюндай, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, з автомобілем Містубісі державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_7 Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1, 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову суддя Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2016 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначив, що постанова від 06.12.2016 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на належних і допустимих доказах у справі, ухвалена з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що огляд за допомогою технічного засобу Драгер проходив 7 разів, який показував різний результат про що зробив відповідний запис у протоколі. Пропонував працівникам поліції доставити його до медичного закладу для огляду на стан сп'яніння на що йому було відмовлено.

Звертає увагу на те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася о 19-00, а його огляд за допомогою технічного засобу було проведено о 20-40, тобто коли він не керував транспортним засобом більше ніж півтори години.

Вказав на те, що зіткнення автомобілів Хюндай та Мітсубісі сталося через те, що водій Хюндай не виконав вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката Панченка А.В., які підтримали апеляційні вимоги, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти їх задоволення, вважаю необхідним поновити строк для подачі апеляційної скарги та відмовити у задоволенні апеляційних вимог виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що повідомлені апелянтом відомості з цього приводу підтверджені матеріалами справи та причина пропуску є поважною.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати, що судом першої інстанції порушені ці вимоги.

В судовому засіданні адвокат Панченко А.В. заперечував проти визнання винним ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його огляд проводився 7 разів та лише з останнього разу було встановлено результат. На що ОСОБА_2 зазначив свою незгоду у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.10.2016 року серія АП2 № 415090. Вказав, що працівниками патрульної поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп'яніння та не було проведено огляд у закладі охорони здоров'я.

ОСОБА_2 в судовому засіданні наголосив на тому, що у день дорожньо-транспортної пригоди був тверезий, та підтвердив пояснення захисника.

Апеляційний суд вважає, що вище зазначені пояснення спростовуються наданими в судовому засіданні свідченнями потерпілого ОСОБА_4, який повідомив, що ОСОБА_2 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) намагався покинути місце зіткнення автомобілів, після чого його затримали учасники ДТП разом з працівниками патрульної поліції. З порожнини рота ОСОБА_2 відчувався явний запах алкоголю. Йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у присутності свідків. ОСОБА_2 імітував продуття приладу «Драгер», фактично не видував повітря, тому працівниками патрульної поліції йому було запропоновано ще кілька разів «продути», а в подальшому пройти відповідний огляд у медичному закладі. ОСОБА_2 відмовлявся від огляду в медичному закладі та ще раз «продув» прилад, в результат чого Drager alcotest 6820 надав позитивний результат 1.15 проміле. Після чого працівниками патрульної поліції було роз'яснено, що допустима норма 0.2 проміле, в разі незгоди з результатом він може пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_2 не виявив такого бажання та розписався в акті огляду.

На аркуші справи 5 мається акт огляду водія, в якому відображена згода ОСОБА_2 з результатами тесту.

Судом першої інстанції було встановлено, що вина в діях ОСОБА_2 підтверджується протоколом від 10.10.2016 року серія АП2 № 415361, від 10.10.2016 року серія АП2 №415090, результатом тесту на стан алкогольного сп'яніння, поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст вказаних доказів, які в повній мірі спростовують доводи апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, постанова судді від 06.12.2016 року є обґрунтованою, у зв'язку з чим підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Копотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2 - задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик