ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/2264/17
Провадження № 3/201/555/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, яка надійшла з ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо

ОСОБА_1, директора ТОВ «Астрад», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, ОСОБА_1, директор ТОВ «Астрад» несвоєчасно подав платіжне доручення на перерахування належного до сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 квартал 2016 року по строк 29 жовтня 2016 року, чим порушив п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою не в повному обсязі та некоректно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, без зазначення при яких саме обставинах було вчинено правопорушення і в чому саме воно полягало. При цьому, у справі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки долучена до матеріалів справи копія акту про результати перевірки від 16 грудня 2016 року, не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення. В той же час, Податковим кодексом України передбачено порядок оскарження в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) посадовою особи податкового органу у випадку, якщо субєкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Однак з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП посадовою особою податкового органу не надано будь-якого підтвердження обставин того, чи скористався ОСОБА_1 наданим правом на оскарження рішення податкового органу, оскільки зясування цих питань має істотне значення для правильного вирішення справи та могло б свідчити про належне встановлення обставин порушення посадовою особою податкового законодавства.

Між тим, з матеріалів справи не можливо встановити дату народження ОСОБА_1, оскільки протокол не містить таких відомостей.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи наведене, те, що відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.П. Ходаківський