АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_2, його захисника - адвоката Чернявського О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чернявського О.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник Чернявський О.М. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.255 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Вважає, що судом не враховано те, що в порушення положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МЗС України від 09.11.2015 № 1452/735, ОСОБА_2 не забезпечено можливості проходження огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП; однак інспектором поліції проігноровано ці вимоги закону та бажання ОСОБА_2 пройти огляд у закладі охорони здоров"я ; свідки, зазначені у протоколі, не були запрошені, а перебували в патрульному автомобілі поліції, що викликає сумнів у їх неупередженості. У поясненнях свідків відсутні відомості щодо серії та номеру протоколу про адміністративне правопорушення; самі пояснення виконано чорнилами різного кольору, що вказує на їх завчасне виготовлення, а тому вони не можуть бути визнані належними доказами.

Також вказує на те, що у матеріалах адміністративної справи не міститься відомостей щодо наявності запаху саме алкоголю з порожнини рота ОСОБА_2, а лише зазначено, що присутній різкий запах з порожнини рота. Захисник посилається на те, що оформлений працівником поліції рапорт, який долучено до протоколу, не може слугувати належним доказом перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп"яніння, оскільки містить загальні відомості щодо його фізичного стану, а саме різкий запах з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя та нестійка хода, що може бути викликано його перевтомою. Інспектор поліції Бринза О.В. у даному рапорті зазначив про долучення відеозапису з нагрудної камери АА 00835, однак до матеріалів справи його не додано, на неодноразові виклики суду першої інстанції інспектор не з"явився. Вважає, що суддя місцевого суду розглядаючи адміністративну справу відступив від принципів повноти та об"єктивності судового розгляду та не врахував ро"яснення, що містяться у постановах Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 року та №14 від 23.12.2005року.

Одночасно з апеляційною скаргою захисник Чернявський О.М. в інтересах ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_2, а копію постанови суду ним отримано 11 серпня 2017 року після ознайомлення із матеріалами справи.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови пояснивши, що про судові засіданні повідомлявся, постійно з"являвся в суд першої інстанції, надавав свої пояснення щодо обставин вчинення правопорушення, однак в останньому судовому засіданні не був присутній і про прийняте рішення його не повідомлено, копію постанови не направлено. У зв"язку із зміною місця роботи, з грудня 2016 року постійно проживає у м. Львові.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 на виклики суду з"являвся, про що свідчать його розписки (а.с.9, 17, 23). Судові засідання неодноразово переносилися через виклик свідків та інспектора поліції, 18 жовтня 2016 року під час винесення постанови присутнім не був, у постанові суду про закриття провадження за закінченням строку накладення адміністративного стягнення його пояснення не викладено. Будь-які дані про направлення копії постанови суду ОСОБА_2, як це передбачено положеннями ст. 285 КУпАП, у матеріалах справи відсутні, лише 11 серпня 2017 року її копію видано захиснику Чернявському О.М. по його заяві ( а.с.26).

За таких обставин, вважаю, що з урахуванням даних, на які посилаються ОСОБА_2 та його захисник Чернявський О.М. та вимог ст.55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об"єктивно дослідити усі обставини справи в їх сукупності та з"ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції цих вимог закону не виконав.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд у постанові констатував лише обставини вчинення адміністративного правопорушення згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення без наведення доказів та їх оцінки. При цьому висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення у ній не міститься.

Разом з тим, вивчивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2,та його захисника Чернявського О.М., приходжу до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №486224 від 07.07.2016 року,складеного інспектором патрульної поліції 5 роти 2 батальону Бринзою О.В., ОСОБА_2, 07 липня 2016 року о 00 год. 55 хв. по вул. Героів Дніпра,14 керував транспортним засобом "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, шкіри, нестійка хода та в подальшому у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 266 КУпАП та п.6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляд на стан сп"яніння проводиться поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров"я. У разі незгоди водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров"я.

Як визначено у п.5 розділу 2 вказаної Інструкції перед проведенням огляду на стан сп"яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп"яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.( п.6 розділу 2 Інструкції).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 07 липня 2016 року пізно увечері повертаючись з роботи був зупинений працівниками поліції при заїзді у двір будинку, де проживав за адресою Героїв Дніпра,20 у м.Києві. Правил Дорожнього руху не порушував, однак причину зупинки працівники поліції йому не повідомили. На його думку, вони чітко знали хто він, діяли упереджено, одразу висловили припущення, що він перебуває у стані сп"яніння та попросили пройти тест на стан алкогольного сп"яніння на місці. При цьому запросили як свідків осіб, які знаходилися в автомобілі працівників поліції, що в нього викликало сумнів в їх неупередженності. Оскільки у стані сп"яніння він не перебував, пройти огляд на місці за допомогою приладу "Драгер" не погодився через ненадання йому сертифікату на вказаний прилад. При цьому пройти огляд у закладі охорони здоров"я працівники поліції йому не пропонували, поводили себе агресивно, на його питання щодо здійснення відеофіксації на нагрудну камеру, пояснили, що вона не ведеться. Після того, як він повідомив їх про те, що буде оскаржувати їх дії, працівники поліції сказали, що можуть викликати громадських активістів. Зазначив, що жодних письмових пояснень у протоколі не писав.

Також зазначив, що такого змісту пояснення він надав у суді першої інстанції у зв"язку із чим, просив для перевірки його доводів викликати у судове засідання працівників поліції та зазначених у протоколі свідків.

До протоколу долучено рапорт інспектора Бринзи О.В. від 07.07.2016 року, на ім"я начальника УПП в м. Києві, в якому повідомляється, що 07.07.2016 року о 00год. 55 хв в м. Києві по вул. Героїв Дніпра,14 екіпажем 513 зупинено транспортний засіб "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в крайні лівій смузі постійно перемикаючи світлові покажчики поворотів. Після зупинки водія ОСОБА_2, який знаходився за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп"яніння. Після чого водій в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, на водія складено протокол. До рапорту додає запис з бодікамери АА 00835.

Проте матеріали адміністративної справи не містять жодних даних про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності працівниками поліції за виявлене ними порушення ПДР, що стало підставою для зупинки його транспортного засобу та не долучено, як доказ, на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП запис з бодікамери.

Окрім того, у матеріалах адміністративної справи міститься пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де зазначено, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду в лікаря нарколога та за допомогою приладу "Драгер" . Вказані пояснення виконано різними почерками, у них не зазначено даних про протокол про адміністративне правопорушення у якому їх вказано, як свідків, у поясненнях та у протоколі різняться адреси їх проживання, та відсутній підпис особи яка їх відібрала.

Для повного та об"єктивного розгляду справи, суддя районного суду неодноразово викликав для дачі пояснень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектора роти №5 батальону № 2 Бринзи О.В. на судові засідання 30.08.2016; 28.09.2016 та 05.10. 2016 року, однак до суду він не з"явився. Аналогічні заходи вживалися до виклику у судове засідання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (на 08.08.2017р. повідомлялося телефонограмою а.с.6,7) на інші засідання шляхом направлялися рекомендованих відправлень, які повернуто до суду, через те, що за вказаними адресами вони не проживають .

Аналізуючи дані протоколу, де в обставинах вчинення адміністративного правопорушення не зазначено про відмову від проходження огляду у закладі охороні здоров"я; наявні пояснення свідків, дані про яких не вірно зазначено, зокрема адреса їх проживання, що викликає обгрунтовані сумніви у їх неупередженості, оскільки на неодноразові виклики до суду вони та працівник поліції не з"явилися, вважаю, що пояснення ОСОБА_2 щодо обставин складання протоколу заслуговують на увагу.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора поліції самі по собі не можуть бути визнані достатніми та допустимими доказами порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР України та відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів, на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, у т.ч. запису із відеокамери до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, визначених у ст.ст. 283,284 КУпАП . У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, закрив провадження за закінченням строків накладення стягнення, а не за відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. п.1.ст.247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Чернявського О.М. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу захисника Чернявського О.М. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення., передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Юрдига О.С.

Справа № 33/796/2230/2017 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Родіонов С.О.