А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за його апеляційною скаргою на винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2017,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою судді від 12.01.2017 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння) та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

В оскарженій постанові судді від 12.01.2017 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

07.11.2016, біля 00 год., в м. Ужгород, по вул. Загорській, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat» (Фольксваген Пассат), н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП - на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржена постанова судді не відповідає дійсним обставинам справи, зокрема в частині кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП - повторне протягом року вчинене правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Місцевий суд, на думку ОСОБА_1, «невірно порахував термін з моменту вчинення попереднього правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, початком відліку визнав дату притягнення (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності Іршавським районним судом 11.11.2015, що не передбачено ч.2 ст.130 КУпАП».

Перше порушення (передбачене ч.1 ст.130 КУпАП) ОСОБА_1 відбулося 27.10.2015 - протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 258019.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 07.11.2016, біля 00 год., в м. Ужгород, по вул. Загорській, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Вина у вказаних діях ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами, що будуть наведені в даній постанові апеляційного суду.

Однак висновок місцевого суду з приводу вчинення ОСОБА_1 07.11.2016 адміністративного правопорушення, передбачене саме частиною «2» ст.130 КУпАП спростовується фактичними обставинами справи.

Саме частиною другою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за «повторне» протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З початку оскарженої постанови судді (абз.1 мотивувальної частини, що містить встановлені під час розгляду справи обставини адміністративного правопорушення) вбачається, що повторність протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено, а є лише посилання на ч.2 ст.130 КУпАП.

Після цього (абз.5 мотивувальної частини оскарженої постанови) йдеться посилання на доказ, що підтверджує притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП 11.11.2015 - довідку УПП в містах Ужгорода та Мукачева ДПП.

Дана довідка не містить печатки відповідної установи/органу, посадовою особою якої видано довідку, остання не виконана на відповідному фірмовому бланку установи/органу, а лише зазначено, ким видано - «Начальник відділу АП» (а.с.8). Тобто не вказано «УПП в містах Ужгорода та Мукачева ДПП», на що є посилання в оскарженій постанові.

Ця довідка містить посилання на те, що ОСОБА_1 «протягом календарного року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (27.10.2015 складено протокол серії АП2 № 258019). Рішенням Іршавського районного суду накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 3 400 грн».

Тобто навіть у довідці, у другому абзаці, не відображено на кого, за що саме накладено стягнення (адміністративне) у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Апеляційний суд визнає дану довідку, на яку посилається місцевий суд, недостатнім доказом для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за частиною 2 ст.130 КУпАП. Таким доказом може бути завірена копія постанови судді, якою накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, що відсутня в матеріалах даної справи.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність лише за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті повторно протягом року.

Тобто не передбачено відповідальності за вчинення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення протягом року саме «після накладення на особу адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП».

З довідки, на яку посилається місцевий суд (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП 27.10.2015 - протокол (про адміністративне правопорушення серії АП2 № 258019).

Черговий протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено оскаржену постанову судді, складено після проходження одного року з 27.10.2015 - 07.11.2016.

Дана обставина також свідчить про те, що ОСОБА_1 другого разу, у разі доведеності його вини, мав бути притягнутий до адміністративної відповідальності лише за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП.

З цих підстав оскаржена постанова судді підлягає скасуванню в частині визнання винним та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, а у зв'язку із вказаною вище апеляційною скаргою ОСОБА_1 - вирішити питання: 1) про законність оскарженої постанови судді від 12.01.2017 в частині визнання доведеною вину ОСОБА_1 у керуванні останнім 07.11.2016 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння за вказаних обставин, а також - з приводу можливості накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає, що висновки судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами: 1) протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2016 серії АП2 № 094283, в якому крім наведених вище обставин вчинення правопорушення зазначено також результати огляду на стан сп'яніння - 0,85 проміле; довідкою стосовно результату тесту на стан сп'яніння водія ОСОБА_1 від 07.11.2016 та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - 0,85 проміле, що виконано у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розпискою ОСОБА_4 про залишення на зберігання вказаного вище транспортного засобу від 07.11.2016 (а.с. 1-4).

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння.

Зважаючи на те, що з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - 07.11.2016 минуло три місяці (08.02.2017), накласти адміністративне стягнення є неможливим згідно ст.38 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2017, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки скасувати в частині визнання винуватим ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя