Провадження № 33/772/127/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Нешик Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Нешик Р.І., за участю ОСОБА_2 та його адвоката Федишена Р.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2017 року, якою,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1;

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2, судовий збір в сумі 320,00грн на користь держави, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суд визнав провину ОСОБА_2 в тому, що він 18.10.2016 року, о 04 год 15 хв., в м. Вінниця по вул. Блока, 24, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці ока, що не реагують світло та почервоніння очей і обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення правопорушника, його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги; дослідивши доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали адміністративної справи та додатково надані ОСОБА_2, суд не знайшов підстав для зміни чи скасування прийнятого рішення.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Правопорушення за ст.130 КУпАП характеризується двома критеріями: медичним - перебування особи, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння та юридичним - керування особою, що перебуває в стані наркотичного сп'яніння транспортним засобом або умисне ухилення особою, яка має ознаки наркотичного сп'яніння від огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку.

За свідченнями поліцейських - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - виконуючи свої обов'язки, будучи в складі бригади патрульної дорожньої поліції, вночі 18.10.2016 року вони зупинили автомобіль ВАЗ із невключеною автомобільною фарою.

Поведінка водія при спілкуванні викликала у них підозри, він став помітно нервувати. Тоді вони зрозуміли, що водій знаходиться в стані наркотичного сп'яніння - зіниці ока звужені, не реагували на світло, очі і обличчя червоне, на їхні зауваження він не реагував.

Тоді вони запропонували водієві пройти освідування в медичній установі, на що той категорично відмовився і закрився в автомобілі.

Більше години водій уникав оформлення протоколу. Після чого поліцейські запросили свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного освідування засвідчивши про це своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення і в даних ними поясненнях.

Із пояснень поліцейських, автомобіль ОСОБА_2 залишався стояти на узбіччі, руху транспорту не заважав, тому вони не стали забирати його на штрафмайданчик, а правопорушнику видали тимчасовий талон замість водійського посвідчення. Хоча за свідченнями ОСОБА_6 не виключається, що даний автомобіль використовувався в той день для супроводження вантажу.

Свідок ОСОБА_5 зауважив, що йому відомо про наявність в міському суді ще однієї адміністративної справи на ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП за перебування його за кермом у стані наркотичного сп'яніння, надавши суду для огляду картку обліку адміністративних правопорушень по базі «Армор» на ОСОБА_2, згідно якої в відділенні «Соціотерапії» було виявлено наявність в організмі ОСОБА_2 заборонених психотропних речовин - амфітаміну.

Після допиту свідка судом з'ясовано, що 27.02.2017 року дійсно була розглянута адміністративна справа ОСОБА_2, за якою він визнаний винним за керування автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, що було підтверджено висновком лікаря нарколога, але за закінченням строків давності провадження по справі закрито. Зазначене, в свою чергу, підтверджує обґрунтованість підозр поліцейських в наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння при його зупинці вночі 18.10.2016 року.

Щодо підстав судового розгляду адміністративної справи у відсутність ОСОБА_2 слід зазначити, що строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення спливав по даній справі ОСОБА_2 був ознайомлений із черговим днем призначення справи в міському суді на 10.01.2017 року, але на судовий розгляд він не з'явився, не надав до заяви підтверджуючих довідок про хворобу, тому суд розглянув справу у його відсутність.

При цьому, порушень норм ст.258 КУпАП не встановлено, свої пояснення в попередніх судових засіданнях він давав, сам клопотань ніяких не заявляв, тому суд обґрунтовано закінчив розгляд у його відсутність.

ОСОБА_7 і ОСОБА_8 своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення і в поясненнях підтвердили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Зважаючи, що такий огляд можливий був лише в умовах медичної установи, виконати бажання ОСОБА_2 провести огляд на місці зупинки в присутності свідків було неможливим.

Суд вірно вказав в своїй постанові час скоєння адміністративного правопорушення - 4год 15хв., оскільки відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду мала місце після зупинки автомобіля, а не одночасно із цим.

Апеляційний суд мав можливість дослідити всі докази, надані правопорушником до поданої ним апеляції.

Проте їх наявність, в тому числі аудіозапис на лінію «102», не вплинула на зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, тому що вони не виключали в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на залучення доказів, що характеризують особу правопорушника з позитивного боку, відповідно до роз'яснень п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» КУпАП не передбачає можливості застосувати за ч.1 ст.130 КУпАП іншого, менш суворого адміністративного стягнення, як і немає підстав перейти до іншого менш суворого виду стягнення.

Тому, зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2017 року якою ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області Р.І. Нешик

Згідно з оригіналом: