Справа №591/4440/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/788/356/17 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 09 серпня 2017 року о 03 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Харківська, керував транспортним засобом Skoda Fabia д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, вважаючи постанову необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, просить її скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 вказує на порушення порядку огляду на стан сп'яніння, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що огляд за допомогою трубки проводився у присутності двох свідків, але у графі протоколу «свідки, поняті» дані цих осіб не вказані.

Також апелянт зазначає, що справу розглянуто з істотним порушенням його процесуальних прав, оскільки про розгляд справи він був повідомлений не судовою повісткою, а сповіщенням, виданого співробітниками ДАІ, які не мають повноважень на призначення часу розгляду справи суддею.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу і на порушення порядку передачі справи співробітником ДАІ до суду, а також порушення його права на отримання копії протоколу у підрозділі ДАІ, оскільки справа там не перебувала.

Таким чином, на думку апелянта, такі порушення у поєднанні з повідомленням йому невірної дати розгляду та неналежного сповіщення судом про дату та час судового засідання, завадили реалізувати йому права, передбачені ст.268 КУпАП, отже справу у його відсутність розглянуто незаконно.

Також суд при винесенні постанови не обґрунтував обрання виду адміністративного стягнення, чим порушив вимоги ст. 33 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, заслухавши пояснення свідка - інспектора поліції ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема запис відео реєстратора з місця події, та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки судді підтверджуються дослідженими та перевіреними в суді доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №096862 від 09.08.2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, та відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно яких 09.08.2017 року о 03 год. 05 хв. в м. Суми по вул. Харківська, керував автомобілем SKODA Fabia, н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від продуття газоаналізатора у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та підпису у протоколі (а.с.4, 5).

Крім того, в ході апеляційного перегляду справи був допитаний в якості свідка інспектор роти №1 батальйону УППВ в м. Суми ОСОБА_4, який підтвердив, що ОСОБА_3 у присутності свідків неодноразово пропонувалося пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_3 надав свою відмову.

Обставини, за яких ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, також об'єктивно стверджуються оглянутим в апеляційному суді відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт відмови водієм ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку та порушення ним відповідно вимог п.2.5 ПДР України.

Твердження ОСОБА_3 з приводу порушення порядку огляду на стан сп'яніння, є явно надуманими, оскільки такий огляд взагалі не проводився через відмову останнього від його проходження, а ОСОБА_3 притягується в даному конкретному випадку до відповідальності виключно за відмову як особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що повністю охоплюється диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, посилання ОСОБА_3 на зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення того, що огляд за допомогою трубки проводився у присутності двох свідків, але у графі протоколу «свідки, поняті» дані цих осіб не вказані, не заслуговують на увагу та спростовуються змістом самого протоколу, де зазначено «… від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків....». В графі про свідків правопорушення вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6, із зазначенням персональних даних цих осіб (дат народження, місця проживання), які своїми підписами та окремо письмовими поясненнями, ствердили факт саме відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та в медичному закладі, а також факт відмови від дачі письмових пояснень, підпису у протоколі та отримання його копії (а.с.1, 4-5).

Щодо доводів ОСОБА_3 про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки його належним чином не було повідомлено про дату та час судового засідання, що позбавило можливості звернутися до адвоката, підготувати письмове клопотання, зібрати характеризуючі особу документи, та таким чином незаконного розгляду справи у його відсутність, а також щодо порушення порядку передачі справи співробітником ДАІ до суду, порушення права на отримання копії протоколу у підрозділі ДАІ, то вважаю їх необгрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), ОСОБА_3 було ознайомлено з часом, датою та місцем судового розгляду, яке відбулося 17 серпня 2017 року о 10.00 год. в Зарічному районному суді м. Суми, про що й було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Про ознайомлення ОСОБА_3 з місцем розгляду справи також ствердили у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4-5).

Крім того, та обставина, що ОСОБА_3 було достовірно відомо про час, дату та місце судового розгляду, свідчить і клопотання останнього до Зарічного районного суду м. Суми від 16.08.2017 року, у якому він просив перенести розгляд справи, призначений на 17.08.2017 року о 10.00 год., на іншу дату (а.с.10), що також спростовує доводи ОСОБА_3 з приводу неналежного сповіщення про розгляд у судовому засіданні 17 серпня 2017 року о 10.00 год. справи про адміністративне правопорушення відносно нього та повідомлення йому невірної дати розгляду.

З цих же підстав не вбачаю жодного порушення у тому, що про дату судового розгляду справи ОСОБА_3 був сповіщений працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а не судовою повісткою, як на цьому наголошує апелянт.

Що стосується незаконного розгляду справи у відсутність ОСОБА_3 та позбавлення його таким чином можливості звернутися до адвоката, підготувати письмове клопотання та зібрати характеризуючи особу документи, то як зазначалося вище, ОСОБА_3 завчасно було відомо про дату та місце судового розгляду справи, у зв'язку з чим він, маючи достатньо часу (враховуючи дати складання протоколу - 09.08.2017 р. та розгляду справи судом - 17.08.2017 р.), міг скористатися правовою допомогою та зібрати необхідні документи для подання до суду.

При цьому, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 подав до суду письмове клопотання про перенесення розгляду справи (а.с.10), але не зазначив будь-яких обставин про неможливість безпосередньої явки в судове засідання.

Таким чином, ОСОБА_3 був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, але не маючи об'єктивних перешкод не скористався своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи, що положеннями ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою і справа щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП до таких не відноситься, вважаю, що суддя виносячи постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у його відсутність, не порушив вимог ст.268 КУпАП.

Щодо порушення порядку передачі справи співробітником ДАІ до суду, то вони не заслуговують на увагу, оскільки констатуються апелянтом з формальних підстав та мотивів.

Не отримання ОСОБА_3 копії протоколу безпосередньо в підрозділі ДАІ, оскільки справа там не перебувала, також не може свідчити про порушення його законних прав, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався у його присутності, але як від підпису, так і від отримання його копії, порушник відмовився (а.с.1), що також ствердили у своїх поясненнях свідки.

Тобто працівниками поліції було виконано вимоги ст.254 КУпАП щодо складання відповідного протоколу у двох екземплярах, але вручити його собі на місці зупинки не видалося можливим через відмову останнього в його отриманні.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 відмовився від отримання копії протоколу, Управлінням патрульної поліції в м. Суми на дотримання положень ст.254 КУпАП, на його адресу 10.08.2017 року надіслана копія протоколу в справі про адміністративне правопорушення серії БД №096862 від 09.08.2017 року (а.с.3).

У своїй сукупності дані обставини не можуть свідчити про порушення законних прав ОСОБА_3, з огляду ще й на ті обставини, що після передачі справи до суду, останній не був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, робити їх фотокопії, тощо безпосередньо в приміщенні суду.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд при винесенні постанови не обґрунтував обрання виду адміністративного стягнення, чим порушив вимоги ст. 33 КУпАП також є безпідставними.

При цьому, вважаю, що суддя суду першої інстанції всупереч доводів апелянта дотримався вимог ст.ст.33, 34 КУпАП, та, врахувавши характер вчиненого правопорушення, яке за своєю суттю становить підвищену суспільну небезпеку, і особу порушника, наклав стягнення, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Більше того, законодавець чітко та без будь-якої альтернативи визначив обов'язковість призначення водієві за ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а відтак, доводи апелянта щодо необґрунтованості обрання судом саме такого заходу та розміру адміністративного стягнення є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Будь - які інші доводи апелянта, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до правопорушення, за яке він притягається до адміністративної відповідальності, апеляційному суду не надано.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною і належним чином вмотивованою, тому апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.