АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постанови судді, ОСОБА_2 13.12.2016 року о 02 год. 15 хв. по вул. Вишгородській, 48 у м. Києві, керував автомобілем «Опель» держаний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, в апеляційній скарзі просить вищевказану постанову - скасувати, та закрити провадження у справі.

Справа № 33/796/1038/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шевчук А.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги вказує, що постанова судді першої інстанції винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема вказує, що про дату та час розгляду справи його належним чином повідомлено не було, в зв'язку з чим було позбавлено можливості захищати свої права, про призначену дату судового засідання дізнався лише 07 березня 2017 року, після винесення постанови судді суду першої інстанції.

Крім цього вказує, що адреса його проживання, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, так як він проживає за адресою : АДРЕСА_1, проте суд не пересвідчившись у правильності зазначеної адреси в протоколі направив йому повістку за неправильною адресою.

Водночас, зазначає, що під тиском інспектора поліції спочатку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, проте через декілька хвилин підійшов до нього з метою проведення зазначеного огляду, проте останній повідомив його, що вже почав складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, після чого він поїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння самостійно, та отримав довідку про відсутність будь-яких слідів наркотичних речовин.

Також вважає, що ним строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року не пропущений, оскільки належно завірену копію вищевказаної постанови він отримав лише 07 лютого 2017 року, а згідно штемпеля поштового відправлення апеляційна скарга подана до поштового відділення 13 лютого 2017 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, котрий підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, 13 грудня 2016 року о 02 год.15 хв. відносно ОСОБА_2 інспектором 5 роти, 2 батальйону УПП в м. Києві лейтенантом поліції Чуприном І.Й. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 354568 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_2 13 грудня 2016 року о 02 год.15 хв. рухаючись в м. Києві по вул. Вишгородській, 48, керуючи автомобілем «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме : зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджуються іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких 13.12.2016 року о 02 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Вишгородській, 48, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складані адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП України відносно ОСОБА_2, та в їх присутності останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в зв'язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 354568 (а.с. 2)

Доводи апеляційної скарги про те, що адреса проживання ОСОБА_2, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, та те, що суд першої інстанції не направив йому повідомлення про дату та час судового засідання чим порушив його права та розглянув справу без його участі, не може бути прийнято до уваги, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 повідомив, що на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2, і така ж адреса вказана в протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно судової повістки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 саме за вищевказаною адресою було направлено судове повідомлення, проте воно було повернуте до суду першої інстанції у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 7), а тому даний факт не може бути підставою для скасування постанови судді першої інстанції.

Крім цього, в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 повідомив, що дійсно спочатку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, проте після розмови зі свідками, які були зупинені працівниками поліції, змінив своє рішення, підійшов до патрульного поліцейського та повідомив, що згоден пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, проте, інспектор поліції йому відмовив, та повідомив, що вже почав складати протокол про адміністративне правопорушення, що підтверджує той факт, що ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан сп'яніння в зв'язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

До суду першої інстанції ОСОБА_2 було подано копію виписки від 13 грудня 2016 року із приватної медичної клініки «МЕДІ-СВІТ» складеної відносно ОСОБА_2, згідно якої «слідів наркотичних речовин не виявлено», проте дану виписку суддя суду апеляційної інстанції не може прийняти до уваги, оскільки невідомо о котрій годині 13.12.16. ОСОБА_2 пройшов зазначене обстеження, а згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Розділом II п. 9, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для цього проведення.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 адміністративне правопорушення вчинено 13 грудня 2016 року о 02 год. 15 хв., а виписка датована 13 грудня 2016 року без зазначення години проведення огляду, вона не може бути доказом того, що на час зупинення працівниками поліції ОСОБА_2 не перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Таким чином, суддя апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 приходить до висновку, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, а накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Інших підстав, які б свідчили про грубе порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи в суді першої інстанції, апелянтом не наведено.

Враховуючи вище викладене, суддя суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни або скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) роки - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко