ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником Підволочиського управління житлово-комунального господарства, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Територіальною державною інспекцією праці у Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 19-01- 036/239 від 28 листопада 2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 в порушення вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України допустив до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ, а тому повідомлення про прийняття на роботу є лише частиною укладення трудового договору, а відтак оформлення укладеного трудового договору тільки шляхом видання наказу про прийняття працівника на роботу не може вважатися належним оформленням трудових відносин. Так, наказом від 10 червня 2016 року № 43 прийнятий на роботу ОСОБА_2 з 10 червня 2016 на посаду працівника по благоустрою громади і був допущений до виконання посадових обовязків повідомивши ДВС в порядку визначеною Постановою КМУ від 17 червня 2015 року № 413, 10 червня 2016 року об 10 .14 год., хоча згідно табелю обліку робочого часу відпрацював 8 годин. Крім того Наказом від 01 листопада 2016 року за № 114 прийнятий на роботу ОСОБА_3 на посаду тракториста та допущений до виконання посадових обовязків, а повідомлення ДФС отримало 01 листопада 2016 року об 16.04 год., чим порушив ч.3 ст. 24 КЗпП України, відповідальність за яку настає за ч.3 ст. 41 КпАП України.

В суді правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що після винесення наказу про прийняття на роботу вказаних працівників, останні не приступили безпосередньо до виконання покладених на них обовязків, а протягом дня ознайомлювались із технікою безпеки, документами, посадовими обовязками, приймали інвентар та інше, а до виконання обовязків вже приступили на наступний день, хоча і день прийняття на роботу вони були, тому і у табель обліку робочого часу зазначено повний робочий день. Крім того подав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні зіслався на те, що дата наказу та дата початку роботи працівника являються нетотожними і відрізняються. (лист Міністерства соціальної політики від 10 серпня 2015 року № 1038/13/84-15), а тому на етапі ознайомлення із трудовими обовязками у працівника вже тривають трудові відносини, хоча його ще не допущено до виконання роботи, оскільки протягом першого дня їм розяснювались його права та обовязки, ознайомлювали із правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, інструктуванням з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної безпеки, тому і не було жодних юридичних підстав не вносити у табель обліку робочого часу вказаних працівників. З огляду на викладене, вважає, що за фактами наведеними у протоколі відсутні докази, які б свідчили про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КпАП України.

Суд, допитавши в якості свідка ОСОБА_3, який показав, що в день прийняття на роботу він не був допущений до виконання безпосередніх обовязків, оскільки ознайомлювався із роботою, правилами внутрішнього-трудового розпорядку, різного роду інструкціями та наказами а також оглядав та приймав транспортний засіб, оглянувши надані сторонами докази, зокрема повідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу, табель обліку робочого часу, колективного договору, акту перевірки управління держпраці у Тернопільській області, аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 хоча і формально наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю, що виразилось у фактичному допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), однак беручи до уваги особу правопорушника, обставини справи, те, що правопорушення вчинено з причин, які не безпосередньо не залежали від його волі, оскільки повідомлення формує та подає головний бухгалтер, характер вчиненого правопорушення, те, що воно не посягає на громадський порядок, власність, права чи свободи громадян, порушені ним вимоги Закону не потягли негативних наслідків, вважаю, що скоєне ОСОБА_1М правопорушення є малозначним, а тому його слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 276 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

ОСОБА_4 ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя підпис

Копія вірна :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_6