Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/1592/16-п Суддя в 1-й інстанції Жупанова І.Б.
Провадження №33/778/181/17 Суддя в 2-й інстанції Рассуждай В.Я.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в м. Запоріжжі за участю особи, у відношенні якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2017 року, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 367069, 18 травня 2016 року близько 13 години 45 хвилин, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1, по вул. Авраменка та вул. Полякова, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.п. 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено.

За наслідками розгляду справи, суддя закрив провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що матеріали справи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 385897, не містять доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий у справі ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у звязку з закінченням строку притягнення до відповідальності справу закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд не в повному обсязі зясував обставини справи, через його відсутність у судовому засіданні він був позбавлений права заявляти клопотання, нахватати докази. Також зазначає, що судом невірно оцінено такий доказ, як схема ДТП. Так, в постанові зазначено, що місце зіткнення транспортних засобів розташоване на смузі руху водія ОСОБА_1, що фактично не відповідає дійсності. Відповідно до схеми ДТП, та схеми, яка була складена додатково (за участю обох водіїв) місце зіткнення визначено не на смузі руху водія ОСОБА_1, а на його смузі руху, що підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, суд не прийняв до уваги, що місце, де відбулося ДТП є перехрестям. Більш того, на схемі зазначено, що в цьому місці є пішохідний перехід. Тому, оцінюючи пояснення ОСОБА_1, який пояснював, що він здійснював фактично обгін попутного автомобіля «Рено», суд мав би прийняти до уваги, що у відповідності до ПДР України обгін забороняється на перехресті та пішохідному переході.

Окрім того, ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні він участі не брав, а про результати розгляду справи він дізнався 3 лютого 2017 року після ознайомлення з матеріалами справи. Вказує, що суд порушив приписи ч. 3 ст. 278 КУпАП, не вжив усіх необхідних заходів для його належного повідомлення про місце і час розгляду справи, чим позбавив його права надати заперечення стосовно фактичних обставин справи і надати докази.

Заявлене ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови підлягає задоволенню оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в судовому засіданні участі не брав, з матеріалами справи ознайомлений був 3 лютого 2017 року, апеляційну скаргу подав 10 лютого 2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Крім того представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 вважав, що суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оцінивши кожен з наявних у проваджені доказів окремо, при тому, що як він вважає, лише оцінивши всі доказів в їх сукупності, суд може прийняти обґрунтоване рішення. Зокрема, вважає що висновки проведеної автотехнічної експертизи слід оцінювати також лише у сукупності з іншими доказами, - протоколом, схемою ДТП, поясненнями водіїв.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, постанову суду першої інстанції просили залишити без змін.

Адвокат ОСОБА_2 також пояснив, що розглядаючи справу на підставі наявного в ній протоколу, суд прийняв єдине можливе рішення про закриття провадження, оскільки протокол цей складено із порушенням вимог Інструкції, зазначені в ньому вулиці взагалі не утворюють перехрестя, напрямок руху транспортних засобів в ньому не зазначений, до протоколу внесено доповнення після його складання, з якими ОСОБА_1 ознайомлений не був.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи, та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що вказана адміністративна справа перебувала у провадженні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Під час розгляду даної справи були досліджені показання учасників дорожньо-транспортної пригоди, поліцейського роти № 3 батальйону № 3 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_5, який складав протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП, призначено та проведено судову автотехнічну експертизу, запитані необхідні для вирішення справи додаткові вихідні дані з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції та Районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, досліджені пояснення в.о. начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_6, інспектора відділу оформлення ДТП ОСОБА_7, тощо, з показань яких було встановлено, що місце зіткнення автомобілів, яке зазначене в протоколі та схемі ДТП, не відповідає дійсності, а вулиці Полякова та Авраменка не утворюють перехрестя. Дані факти підтвердили в суді учасники ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_3

23 червня 2016 року за клопотанням ОСОБА_1 постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя було призначено проведення судової автотехнічної експертизи, на вирішення якої були поставлені запитання:

- як повинен був діяти кожен з учасників дорожнього руху в даній дорожній обстановці згідно з вимогами ПДР?

- в діях кого з учасників ДТП наявні невідповідності вимогам ПДР та чи перебувають такі порушення в причинному звязку д подією ДТП?

- ким з водіїв з технічної точки зору та в який момент було створено небезпечну дорожню обстановку?

- невідповідність яких пунктів ПДР та кого з водіїв призвела до ДТП?

Потерпілий ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні, проти призначення експертизи не заперечував, інших вихідних даних, ніж зазначені в постанові суду не надав, додаткових питань не ставив (а.с. 30).

За клопотанням експерта судом було зібрано додаткові вихідні дані для проведення експертизи та з урахуванням нових вихідних даних, в тому числі показань водіїв з приводу місця зіткнення транспортних засобів, які мали істотні розбіжності, вдруге 19 липня 2016 року було призначено судову авто технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені ті ж самі запитання (а.с. 42-43).

Разом з тим, згідно висновку експерта № 515/16 від 26 серпня 2016 року, визначити як у даній дорожньо транспортній ситуації повинен був діяти водій автомобіля ВАЗ 21104, д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 не є можливим, оскільки пояснення обох учасників стосовно механізму ДТП є технічно неспроможними. Визначити, як у даній дорожньо транспортній ситуації повинен був діяти водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_1 не є можливим, оскільки пояснення обох учасників пригоди стосовно механізму ДТП є технічно неспроможними. Однак, згідно пояснень водія ОСОБА_3, рухаючись в населеному пункті зі швидкістю руху 90 км/год, повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.4, 12.9 ПДР України. За другим питанням експертом надано відповідь, що вирішити його не надається можливим, але в діях водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 згідно пояснень водія ОСОБА_3 маються невідповідності вимогам пп. 12.4, 12.9 ПДР України, визначити чи знаходяться ці невідповідності в причинному звязку з подією можливо після надання спроможних вихідних даних. За третім питанням експертом відповідь надано не було. У відповідності до висновку експерта також встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 згідно пояснень водія ОСОБА_3 маються невідповідності вимогам пп. 12.4, 12.9 ПДР України, але визначити, чи знаходяться ці невідповідності в причинному звязку з подією можливо після надання спроможних вихідних даних (а.с. 49-54).

Обовязковою умовою для вирішення питання, чи є в діях або бездіяльності особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є саме наявність причинного звязку цих дій або бездіяльності з подією ДТП.

Разом з тим експертним шляхом саме це питання зясовано не було з огляду на технічну неспроможність пояснень обох водіїв, щодо розвитку події та місця зіткнення транспортних засобів.

В тому числі експерт в дослідницькій частині експертизи зазначив, що при русі автомобіля ВАЗ-21104 прямолінійно в момент виникнення небезпеки для руху (згідно пояснень ОСОБА_3 відсутня інформація щодо виконання маневру автомобілем ВАЗ-21104 до місця зіткнення), зіткнення транспортних засобів не могло відбутись, оскільки ліва габаритна частина автомобіля розташовувалась на відстані 0,82 м від розташування місця зіткнення. Тому розташування місця зіткнення на проїзній частині та/або розташування автомобіля ВАЗ-21104 відносно ширини проїзної частини на момент прямолінійного руху є технічно неспроможним.

З урахуванням наведеного, а також пояснень працівників поліції з приводу складеної додаткової схеми ДТП, судом було встановлено, що місце ДТП, яке зазначене в протоколі та схемі до нього, не відповідає дійсності, а вулиці Полякова та Авраменко не є перехрестям.

Постановою суду від 2 листопада 2016 року, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення місце вчинення останнього зазначене було невірно, що унеможливлювало правильно вирішити справу, суд направив адміністративну справу для доопрацювання, в ході якого було необхідно правильно визначити місце ДТП, скласти на місці пригоди додаткову схему ДТП, зазначити з вітки та в якому напрямку рухався кожен з учасників із зазначенням пріоритетності доріг, дорожніх знаків, наявності або відсутності горизонтальної розмітки проїзної частини та інших вихідних даних, що необхідні для вирішення справи (а.с. 77).

22 грудня 2016 року справу було повернуто до суду, але нових фактичних даних, отриманих в ході доопрацювання, дана справа не містить (а.с. 80).

В судовому засіданні апеляційного суду представником потерпілого було заявлено клопотання про призначення повторної експертизи, у задоволенні якого було відмовлено з огляду на те, що інших вихідних даних, які могли б бути враховані експертом, надано не було.

Оскільки дані з протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до ст. 251 КУпАП України є одним з джерел доказів у справі, не були підтверджені іншими дослідженим в суді доказами і факт зміни напрямку руху водієм ОСОБА_1, який знаходиться у причинному зв'язку з ДТП жодними доказами в суді не доведений, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та законне рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки докази на доведення складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на час розгляду справи в діях ОСОБА_1 суду надані не були.

Крім того у відповідності до п. 7 Розділу ІІ Інструкції

з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 6 листопада 2015, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Разом з тим, як вбачається з протоколу АП2 № 367069 такі внесення до нього внесені були та після його складення та підпису ОСОБА_1 було дописано місце вчинення правопорушення - «вул. Авраменко та» (а.с 1 протокол, а.с. 9 другий екземпляр протоколу).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 наполягав на тому, що такі зміни до протоколу внесені були без його відома і дані на спростування такого твердження ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про те, що судом, під час розгляду даної справи не з'ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам події дорожньо-транспортної пригоди і складу вчиненого правопорушення, спростовуються дослідженими у судових засіданнях доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей і іншим вимогам ПДР України, зокрема, що він здійснював обгін на перехресті та на пішохідному переході, які як він вважає, перебувають у причинному звязку з подією ДТП, в цьому провадженні розгляду не підлягають, оскільки рішення суду першої інстанції прийняте на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні водія ОСОБА_1 з підстав порушення ним лише вимог п. 10.1 ПДР України та в межах цього протоколу.

Під час розгляду апеляційної скарги були перевірені доводи апелянта про те, що районний суд порушив приписи ч. 3 ст. 278 КУпАП, не вжив усіх необхідних заходів для його належного повідомлення про місце і час розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З листа начальника Департаменту патрульної поліції у м. Запоріжжі від 19 грудня 2016 року вбачається, що справу після доопрацюванням з урахуванням заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було направлено на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (а.с. 80).

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи матеріали справи містять судову повістку, направлену за місцем проживання ОСОБА_3, яку повернуто на адресу суду у звязку з її неотриманням адресатом та закінченням строку її зберігання на поштовому відділенні (а.с. 85).

З наведеного вище випливає, що доводи апеляції ОСОБА_3 про порушення судом приписів п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, яке призвело до порушення його права на захист, є безпідставними.

Посилання ОСОБА_3 на розгляд судом першої інстанції справи у його відсутності, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки таке право ОСОБА_3 було поновлено при апеляційному перегляді і нових фактичних даних, які могли б бути підставою для скасування або зміни судового рішення ні він, ні його представник апеляційному суду не надали.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2017 року, якою справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_8