Справа № 369/5324/16-п Головуючий у І інстанції Чернота С. В.
Провадження № 33/780/169/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 252 09.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Миколюка О.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та прокурора Звягінцевої М.О., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитруня Ю.О. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2016 року, провадження в справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Михайлівська Рубежівка Києво -Святошинського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до зазначеної постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №20 від 08.06.2016 року, ОСОБА_2, будучи депутатом Михайлівсько - Рубежівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області відповідно до рішення № 2 від 12.11.2010 року Михайлівсько - Рубежівської сільської ради, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявний у нього реальний конфлікт інтересів колегіальний орган - Михайлівсько - Рубежівську сільську раду Києво - Святошинського району Київської області шостого скликання за наступних обставин.

Так, 21 серпня 2015 року до Михайлівсько - Рубежівської сільської ради подав звернення ОСОБА_4, яке було зареєстроване за вх. № 1 - 567 від 21.08.2015 року, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0, 15 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Михайлівська - Рубежівка.

28 серпня 2015 року ОСОБА_2, перебуваючи на засіданні 37 сесії 6 скликання Михайлівсько - Рубежівської сільської ради, як депутат цієї ради, прийняв участь у голосуванні по заяві свого сина ОСОБА_4, а саме - проголосував «за», за результатами чого вказаною сесією Михайлівсько-Рубежівської сільської ради прийнято рішення № 10/10, згідно якого ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0, 0840 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_2.

В порушення вищевказаних вимог закону, ОСОБА_2, будучи зобов'язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, та знаючи, що на 37 сесії 6 скликання Михайлівсько - Рубежівсьої сільської ради приймалось рішення за заявою його сина ОСОБА_4, не повідомив колегіальний орган - Михайлівсько - Рубежівську сільську раду про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, що в свою чергу вплинуло на об'єктивність прийнятого рішення, який полягає у суперечності між наявним особистим інтересом та його службовими чи представницькими повноваженнями, тобто, в даному випадку - отриманням у власність його сином земельної ділянки під час здійснення ОСОБА_2 депутатських повноважень, а саме реалізацією ним свого права ухвального голосу під час розгляду на засіданні 37 - ї сесії шостого скликання питання про надання його синові дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0, 0840 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_2

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю події та складу правопорушення.

Своє рішення суд обгрунтував тим, що твердження, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про не повідомлення ним про наявний конфлікт інтересів на засіданні 35 сесії 6 скликання Михайлівсько-Рубежівської сільської ради при розгляді питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства його сину ОСОБА_4 в судовому засіданні не знайшли своє об'єктивне підтвердження.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, хоча в мотивувальній частині апеляційної скарги посилається лише на незаконність постанови за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду є помилковим, зазначає, що ОСОБА_2 повинен був самоусунутись від прийняття зазначеного вище рішення або діяти у відповідності до ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування», вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КупАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих підстав, що про розгляд справи в апеляційній інстанції, призначеної на 28.12.2016 року прокуратура не була повідомлена належним чином, що позбавило представника прокуратури можливості приймати участь в розгляді апеляційної скарги та вчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову.

21.02.2017 року до апеляційного суду Київської області надійшла заява від апелянта про уточнення апеляційних вимог, в якій прокурор просить постанову суду від 16.11.2016 року, якою справу за ч.1 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та постанову суду від 16.11.2016 року, якою справу за ч.2 ст.172-7 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, об'єднати в одне провадження, скасувати їх та прийняти по справі нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, однак мотивів за яких прокурор вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим , в вищезазначеній заяві не наводить.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, ОСОБА_2 просить відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду, у зв'язку з тим, що вважає, що строк на апеляційне оскарження прокурором було пропущено без поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши прокурора, яка просила поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_2, який заперечив проти поновлення строку на апеляційне оскарження та підтримав рішення суду першої інстанції, приходжу до висновку про необхідність відмови прокурору у поновленні строку на подачу апеляційної скарги та повернення йому апеляційної скарги, виходячи із наступного.

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга повертається особі, яка її подала у випадку, коли відмовлено у поновленні строків на подачу апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП винесена 16.11.2016 року, а оскаржена прокурором лише 19.01.2017 року, тобто після перебігу 10-ти денного строку встановленого Законом.

В обґрунтуванні поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, прокурор посилається на прийняте рішення судом Апеляційної інстанції, за його апеляційною скаргою на іншу постанову Києво-Святошинського районного суду Кимївської області від 16.11.2016 року щодо ОСОБА_2, за ч.2 ст.172-7 КУпАП, що було розглянуте без його участі, однак, обґрунтувань поважності пропуску строку на апеляційне оскарження саме оскаржуваної постанови суду від 16.11.2016 року щодо ОСОБА_2, за ч.1 ст.172-7 КУпАП не наводить.

В заяві про уточнення вимог апеляційної скарги прокурор причини пропуску на апеляційне оскарження постанови від 16.11.2016 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП навів аналогічні, пославшись на відсутність його в судовому засіданні та на несвоєчасне одержання постанови апеляційного суду Київської області від 28.12.2016 року, хоча із змісту даної постанови вбачається, що про слухання даної справи прокурор був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

В зв'язку з наведеним, прокурору необхідно відмовити у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2016 року щодо ОСОБА_2, за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитрунь Ю.О. в поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2016 року щодо ОСОБА_2 за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає розгляду та повернути її апелянту.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя