Справа № 163/264/17 Провадження №33/773/201/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст. ст. 471, 472 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В.,з участю представника митниці- Пікалюка М.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці Германа В.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, непрацюючу притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Крім того, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 2925/20505/2016 від 11 грудня 2016 року, товар - постановлено повернути ОСОБА_1 або уповноваженій особі для подальшого митного оформлення.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 11 грудня 2016 року, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля «Мерседес Бенц » р.н.з. НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України понад неоподатковану норму товар: морозильну камеру в кількості 1 штука, загальною вагою 60, 6 кг та вартістю 2 900 грн. чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_1 ставилось у вину те, що вона, за вищевикладених обставин, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст. 374 МК України, підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст. 366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил за ст.ст. 471, 472 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Покликається на те, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Так, вона своїми діями обрала спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушив вимоги ст. 366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_3 вчинила також правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці, який підтримував апеляційну скаргу і просив її задовольнити, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, не оспорюється в апеляційній скарзі заступника начальника митниці.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як встановлено місцевим судом ОСОБА_1, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» надала працівнику митниці фіскальні чеки на переміщуваний ним товар, він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар, тобто вчинила усне декларування свого товару.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що об'єктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_4 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_1, яка за формою проходження митного контролю обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявив про його переміщення, вказує лише на порушення останнім порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці Германа В.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 26 січня 2017 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя