Провадження № 33/780/177/17 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 133 14.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року, якою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122-2 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 11.10.2016 року о 09 год. 00 хв. на а/д Київ-Чоп 19 км, керуючи автомобілем марки «MAN 12.232», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно поданого за допомогою жезла, не зупинився та був затриманий службовим автомобілем.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122-2 КУпАП.

Постановою судді ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122-2 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

На вказану постанову судді, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. Постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про повідомлення судом ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, внаслідок чого останній був позбавлений права взяти участь у розгляді справи.

Судом не враховано, що матеріали адміністративного протоколу містять пояснення порушника, яким зазначено, що у нього відмовили гальма і відповідні обставини унеможливили його вчасно здійснити зупинку транспортного засобу. Апелянт вказує, що єдиним джерелом доходів ОСОБА_2 є робота пов'язана безпосередньо із керуванням та перевезенням транспортними засобами вантажів. Позбавлення права керування транспортним засобом призведе до скрутного матеріального становища не лише останнього, але й членів його сім'ї.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 08 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні постанови судом першої інстанції вищевказані норми закону не були дотримані в повному обсязі.

Так, суддя визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122-2 КУпАП, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 352071 від 11 жовтня 2016 року, складений щодо нього за ч.2 ст.122-2 КУпАП.

Проте, із таким висновком погодитись не можливо, оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, частину другу ст.122-2 даного Кодексу виключено на підставі Закону № 3785-2 від 23.12.93.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, він не може визнаватися належним та допустимим доказом по справі.

До того ж, під час складання протоколу ОСОБА_2 пояснив, що не зміг зупинитися на вимогу інспектора поліції, оскільки відмовили гальма в автомобілі.

Згідно рапорту інспектора УПП в м. Києві від 11 жовтня 2016 року на вимогу працівника поліції, ОСОБА_2 зупинився через 100 метрів.

Даних, які спростовували б твердження ОСОБА_2 про поломку гальмівної системи автомобіля, внаслідок чого останній не зміг негайно зупинитися на вимогу працівників поліції, із матеріалів справи не вбачається.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122-2 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи.

За таких обставин, постанова місцевого суду визнаватися законною та обґрунтованою не може та підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського суду Київської області від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко