П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Нікополя, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 23.06.2017, о 22 год. 45 хв., в м. Києві по Брест-Литовському шосе, 5, в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно результату огляду, проведеного за допомогою алкотесту "Драгер" № 6810, тест № 2684 від 23.06.2017, покажчики склали 2,49 ‰, а, відтак, своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

В клопотанні ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, який пропущений з поважних причин, а в апеляційній скарзі просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2017 скасувати, прийняти нову, якою провадження в справі про притягнення його-ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому він, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що судом першої інстанції, були порушені вимоги ст.ст. 245, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України, а також положення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, перевіривши матеріали справи, дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу з додатками і інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була проголошена 26.07.2017 року (а.с. 19), тобто останній день для подачі апеляційної скарги на судове рішення припав на вихідний день, а отже подача ОСОБА_3 апеляційної скарги до канцелярії місцевого суду за вх. № 34754 в перший робочий день - 07.08.2017, не є пропуском строку на апеляційне оскарження, а тому і вирішення питання про його поновлення - не потребує (а.с. 25).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а саме, що останній 23.06.2017, о 22 год. 45 хв., в м. Києві по Брест-Литовському шосе, 5, в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено результатами огляду, проведеного за допомогою алкотесту "Драгер" № 6810, тест № 2684 від 23.06.2017, з покажчиком - 2,49 ‰.

При цьому і ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції не заперечував обставин того, що автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками поліції за підозрою про перебування його-ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, а тому йому запропонували пройти тестування на місці зупинки транспортного засобу, з чим він погодився, але з результатами тестування він ознайомлений не був, як і не бачив на місці свідків-понятих, запрошених працівниками поліції при здійсненні даної процедури освідування.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 157126 від 23.06.2017, ОСОБА_3 особисто власноручно вчинив запис (а.с. 1), але прочитати зміг тільки перше слово - "випив".

Висновки тестування на алкоголь за допомогою приладу "Драгер" № 6810, тест № 2684 від 23.06.2017 виявили показники - 2,49 ‰ (а.с. 2), які узгоджуються з поясненнями свідків-понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.п. 4).

Дане тестування підписане як інспектором 8 роти 2 батальйону УПП в м. Києві рядовим поліції Трип?ядько В.А., так і самим ОСОБА_3, без будь-яких зауважень та застережень, як ним підписано і акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, з зазначенням позитивних результатів (а.с. 3).

Дії працівників поліції за обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення - не оскаржувалися.

А тому, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, - є обґрунтованими.

Не можна погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції приписів п. 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", бо останні на вимогу ОСОБА_3 не надали документи, що підтверджують сертифікацію приладу, за допомогою якого було здійснено контроль на стан алкогольного сп'яніння, - оскільки таке твердження ОСОБА_3 нічим не підтверджено, у тому числі і матеріалами провадження, переглянутим відеозаписом вказаних подій за участі ОСОБА_3, згідно яких ОСОБА_3 в присутності свідків проходив на місці зупинки транспортного засобу тестування на встановлення перебування в стані алкогольного сп'яніння, з результатами якого беззастережно погодився.

Крім того, судом першої інстанції був опитаний свідок ОСОБА_4, який пояснив, що 23.06.2017 по пр-ту Перемоги в м. Києві його зупинили працівники патрульної поліції та запросили бути свідком того, як особа проходить огляд на стан сп'яніння. Підійшовши до автомобіля "Део Ланос", він побачив як гр. ОСОБА_1 перебував у стані кардинально сильного алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 ледь тримався на ногах. ОСОБА_7 запропонували пройти огляд на стан сп'яніння (дмухати в трубку), на що останній погодився. Результат виявився позитивний. Вказував і на те, що ОСОБА_1 не в змозі був взагалі розмовляти, настільки він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

А тому, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що він не бачив/не пам'ятає свідків-понятих при означених подіях - ні на що не вказує, з урахуванням стану ОСОБА_1 при його зупинці працівниками поліції.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька