Справа № 595/119/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору патрульної поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, який не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії АП2 №544026 від 21 січня 2017 року ОСОБА_2 21.01.2017 року, о 23 год. 14 хв., в с.Осівці Бучацького району керував транспортним засобом, марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини не визнав, посилаючись на те, що він дійсно 21.01.2017 року, у вечірній час, в с.Осівці Бучацького району керував автомобілем НОМЕР_2, та у неосвітленому місці був зупинений працівниками поліції. На момент зупинки автомобіля він не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Працівники поліції, яких було двоє і з якими не було свідків, не пропонували йому пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому він не міг відмовитися від проходження такого огляду, як про це зазначено у протоколі, не пропонували йому дати письмове пояснення та підписати протокол, не ознайомили його з протоколом. В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №544026 від 21 січня 2017 року як свідок вказаний працівник поліції ОСОБА_3, який являється упередженим у даній справі. Відеозапис, на якому підтверджується факт пропонування йому пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння і який досліджувався в судовому засіданні, є змонтованим та не відповідає дійсності, оскільки був створений при інших обставинах, долучений лише в ході судового розгляду справи.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що 21.01.2017 року, у вечірній час, в с.Осівці Бучацького району, коли вони їхали в якості пасажирів у автомобілі НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, автомобіль у неосвітленому місці був зупинений працівниками поліції. На момент зупинки автомобіля ОСОБА_2 не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Працівники поліції, яких було двоє і з якими не було свідків, не пропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому останній не міг відмовитися від проходження такого огляду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який є працівником поліції, суду пояснив, що 21 січня 2017 року, у вечірній час, він разом з інспектором Бучацького відділення поліції ОСОБА_6 службовим автомобілем здійснювали патрулювання в с.Осівці Бучацького району. Разом з ними в службовому автомобілі знаходився свідок ОСОБА_7, житель ІНФОРМАЦІЯ_3. Приблизно о 23 годині на центральній вулиці в с.Осівці Бучацького району ними був зупинений автомобіль НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння та, який спочатку не зупинив автомобіль на їх вимогу. На їх вимогу пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого щодо водія на місці зупинки було складено протокол про адміністративне правопорушення. Від дачі письмового пояснення та підписання протоколу водій відмовився.

Свідок ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання, що провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити, виходячи з таких міркувань.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які маючи звязок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказування фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №544026 від 21 січня 2017 року зазначено в якості свідка працівника патрульної поліції Бучацького ВП Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 Відповідно, даний доказ є недопустимим з огляду на п.6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, в якому наголошено, що поліцейські не можуть бути залучені як свідки огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому даний доказ не може вважатися допустимим, оскільки отриманий в порушення вимог щодо допустимості доказів.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис, наданий працівником поліції, свідчить лише про зупинку працівниками поліції в темну пору доби автомобіля та пропозицію працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, однак не ідентифікує автомобіль та особу, яка перебуває на місці водія автомобіля, а тому за відсутності інших доказів не може бути покладений в основу прийняття судом рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 п.1,251,252,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу дміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_8