Справа № 740/4223/16-п Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/795/42/2017
Категорія - ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець м.Ніжин Чернігівської області, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн.

Також, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 275,60 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_1 10 листопада 2016 року о 07-00 год. на вул. Прилуцькій в м. Ніжині Чернігівської області, керуючи автомобілем марки "ГАЗ 32213", державний номерний знак НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння та в порушення вимог п.2.5. ПДР відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 рік 06 місяців. За таких обставин, ОСОБА_1, повторно, протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом було порушеного його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки судовий розгляд було проведено без його участі, хоча він і подавав клопотання про відкладення цього розгляду, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, надавати пояснення і докази та, на його думку, залишилися не з'ясованими обставини по справі, які мають суттєве значення для правильного вирішення даної справи. Зокрема, в присутності зазначених в протоколі свідків він не міг відмовитися від продуву алкотестера та від медичного обстеження, оскільки він знаходився в автомобілі за зачиненими дверима і лише наголошував, що не має потреби їхати до лікарні, тому що він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника на підтримання поданої апеляційної скарги, допитав свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина в повному обсязі підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2016 року серії АП2 № 533214, згідно яких, ОСОБА_1 10 листопада 2016 року о 07-00 год. на вул. Прилуцькій м. Ніжина Чернігівської області, в порушення п. 2.5 ПДР України керував автомобілем марки "ГАЗ 32213", державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, незв'язна мова) і в присутності двох свідків відмовився від продуву алкотестера та проходження медичного обстеження. Обставини, вказані в протоколі, підтверджуються підписами вказаних в ньому свідків та поясненнями самого ОСОБА_1, який в складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що напередодні вживав алкогольні напої та відмовляється від обстеження на стан сп'яніння.

Судом першої інстанції вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, але і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджуються зібраними у справі доказами.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, який стверджував, що не був безпосереднім очевидцем того, як ОСОБА_1 відмовився проходити медосвідування на предмет вживання алкогольних напоїв, а лише ставив свій підпис про фіксування цієї обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, який був наданий працівником поліції.

З цього приводу суд бере до уваги, що такі покази свідка фактично не спростовують обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медосвідування, які до того ж підтверджуються іншими наявними в матеріалах доказами, які свідчать про беззаперечність доведеності вини останнього в скоєнні інкримінованого правопорушення.

Аналогічну оцінку апеляційний суд дає і письмовим пояснення ОСОБА_5, які були оголошені під час розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП є правильною, оскільки постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік 06 місяців.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки та особу порушника.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП у зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1, при цьому він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право правопорушника бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції порушено право на захист, то на думку суду апеляційної інстанції у останнього було достатньо часу для забезпечення собі захисника, оскільки він знав про розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді 1 інстанції, про що він не заперечував у своїх поясненнях.

Також, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить достатніх підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, для скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, яке б потягло за собою безумовне скасування судового рішення суду першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Оседач