Номер провадження: 33/785/468/17
Номер справи місцевого суду: 492/114/17
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 14.02.2017 року, - якою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови судді районного суду, 14.12.2016 року о 18 годині 15 хвилин, в м. Арциз Одеської області по вул. Соборній, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «Тойота», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків, що порушує вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову судді районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що працівником поліції було порушено порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння. Зокрема працівником поліції не було запропоновано пройти тест за допомогою «Драгеру» хоча він наполягав на цьому. Також, якщо у разі перебування у стані алкогольного сп'яніння або у разі наявності ознак перебування в такому стані інспектор поліції зобов'язаний був відсторонити його від керування транспортним засобом, вилучити автомобіль або передати керування іншій запропонованій ним особі, та автомобіль в порушення цього не вилучався, від керування відсторонений не був та іншій особі керування не передавалося. Крім того, свідки які вказані в протоколі в момент зупинки перебували разом з інспекторами поліції та один із них, а саме ОСОБА_3 працює на штраф майданчику державної автомобільної інспекції м. Арциз та свідок ОСОБА_4 має відношення до правоохоронного органу у зв'язку з чим вони є зацікавленими особами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, просив постанову судді скасувати та провадження по справі закрити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та заслухавши ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суддя районного суду дійшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №154880 від 14.12.2016 року (а.с.2).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.12.2016 року о 18 годині 15 хвилин, в м. Арциз Одеської області по вул. Соборній, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «Тойота», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням судді районного суду, з огляду на те, що поза увагою судді та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників патрульної поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_2 не відповідали встановленим законом вимогам.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до вимог ст.266 КУпАП та п.п.1.7, 1.9 Інструкції, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, в даному випадку, інспектор УПД ГУНП в Одеській області, у разі перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння або у разі наявності у нього ознак перебування в такому стані, зобов'язаний був відсторонити останнього від керування транспортним засобом та, у разі відмови на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобов'язаний був вказати про це в протоколі, а далі повинен був забезпечити доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп'яніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №154880 від 14.12.2016 року, інспектором поліції в протоколі відсутні відомості про відсторонення від керування ОСОБА_2, про передачу автомобіля іншій особі, або вилучення автомобіля на штраф майданчик (а.с.2). крім того в протоколі не зазначено, що ОСОБА_2 взагалі було запропоновано пройти на місці тест за допомогою приладу «Драгер»

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджується той факт, що працівник поліції, всупереч вимогам ст.266, ч.2 ст.2652 КУпАП, взагалі не вказав в протоколі про те, що ОСОБА_2 було на місці запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального пристрою та його не було відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.2).

Вказані обставини підтвердив апеляційному суду ОСОБА_2, який категорично заперечував про те, що йому взагалі пропонувалося працівниками поліції на місці його зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру. Пояснення ОСОБА_2 об'єктивно підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалами адміністративної справи.

Крім того, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити зазначені в протоколі обставини, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 додані пояснення свідків, які, як зазначено в протоколі, були присутні при складання вказаного протоколу та підписувалися в ньому.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Так відповідно до відповіді начальника спец майданчику №9 південна міжрегіональна філія ДП МВС України інфрмресурси ОСОБА_5 ОСОБА_3 працює на спец майданчику №9 на посаді охоронця з березня 2014 року. На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що свідок ОСОБА_3 є упередженим та відповідно до вказаної інструкції його не можна було залучити в якості свідка.

На підставі того, що апеляційним судом встановлені грубі порушення при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 які ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №154880 від 14.12.2016 року, суд визнає вказаний протокол недопустимим доказом.

Крім того, даний протокол був складений за відсутністю особи яка притягається до адміністративної відповідальності, особі не були роз'яснені її права, не взяті пояснення і не було роз'яснено де і коли буде розглядатись адміністративна справа.

Дані обставини свідчать про суттєве порушення прав на захист.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2, дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи та недопустимість як доказів цього протоколу та відсутність акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та не забезпечення працівниками поліції вимог Інструкції щодо проведення огляду водія на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Арцизького районного суду Одеської області, від 14.02.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Потанін О.О.