АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/158/2017 Оскаржувана постанова винесена суддею Каліушко Ф.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст..: Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_3 28 червня 2016 року о 10 год. 10 хв., керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 по Південному мосту у напрямку центра Києва, по смузі розгону не надав перевагу у русі автомобілю DAF д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.10.8 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, постановити нову, якою визнати винним у вчиненні ДТП водія автомобіля DAF д.н.з. НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи. Так, на думку ОСОБА_3 суд не взяв до уваги те, що смуга розгону закінчилася 19 метрів позаду місця ДТП. І на думку апелянта ДТП відбулося на загальній смузі руху, тому в даному випадку потрібно керуватися не п.10.8 ПДР України, а п.п. 10.3 та 13.1 ПДР України.

Також ОСОБА_3 посилається на те, що судом невірно було прийнято до уваги місце ДТП, яке зображено на фотографіях, виготовлених ним після ДТП.

Вважає, що суд в постанові неправильно послався на положення п.2.8 ПДР України, оскільки, цей пункт не відноситься до ДТП, яке сталось за участю його автомобіля Volkswagen та автомобіля DAF.

Крім того, ОСОБА_3 посилається на те, що постанова судді не містить мотивів відхилення його доказів, які він надіслав у письмовому вигляді до суду та наполягав на їх досліджені під час судового засідання.

ОСОБА_3 стверджує, що автомобіль DAF і його автомобіль Volkswagen рухалися в одній, загальній смузі без будь-яких розміток, при чому його автомобіль Volkswagen рухався попереду і правіше автомобіля DAF. Смуга розгону закінчилася позаду більш ніж на 15 метрів, згідно дорожньої розмітки, дорожніх знаків та візуального визначення. ОСОБА_3 посилаючись на додаткові фотографії та з урахуванням вимог п.10.8 ПДР України стверджує, що ДТП сталося мінімум на 19 метрів далі закінчення смуги розгону, тобто на рівнозначній смузі.

З урахуванням закінченості смуги розгону та дії знаку «кінець додаткової смуги руху» (п. 5.21.1 ПДР України), необхідно було керуватися п.п 1.4, 1.5, 1.10, 10.3, 13.1, 13.3 ПДР України, які на думку ОСОБА_3 доводять провину водія автомобіля DAF.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_3, який підтримавши апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за таких обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів та з'ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез'ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про винуватість ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 10.8 ПДР України та як наслідок вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду обгрунтував своє рішення протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями та схемою ДТП. При цьому, фактично відхиливши інші, представлені ОСОБА_3 у справі докази, зокрема, докази щодо того, що смуга розгону закінчилася ще за 20 метрів до дорожньо - транспортної пригоди, а відтак, і що ДТП трапилась фактично в загальній, проте, широкій смузі руху автомобіля Volkswagen та автомобіля DAF. Більш того, суддя у постанові взагалі навіть не розкрив суть доказів, які за його висновками повністю підтвердили винуватість ОСОБА_3

Більш того, в постанові суддя, виходячи за межі протоколу про адміністративне правопорушення, послалась на порушення ОСОБА_3 п. 2.8 ПДР України, який регулює правила дорожнього руху такою категорією людей, як інваліди, і не має відношення до події за участю ОСОБА_3

Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв'язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про не доведеність порушення ОСОБА_3 п. 10.8 ПДР, виходячи з наступного.

Як убачається із пояснень, що були надані ОСОБА_3 як при складанні протоколу, так і під час розгляду справи в суді, в тому числі й апеляційному суді, 28.06.2016 року близько 10 години ранку він з дружиною та сином рухалися на автомобілі Volkswagen по Південному мосту в бік центру. З причин проведення дорожніх робіт, рух був уповільненим та ускладненим. Швидкість руху становила 10-15 км/год. Рухався він в крайній правій смузі руху, дотримуючись безпечного інтервалу та дистанції, без будь - якого перестроювання в іншу смугу руху. Протягом руху в дзеркало заднього виду бачив, що лівіше від його автомобіля на безпечній дистанції їде автомобіль DAF. Оскільки в автомобілі у ОСОБА_3 знаходилась вагітна дружина та 4-річний син, ОСОБА_3 був більше зосереджений на контролі дорожньої обстановки попереду, при цьому поглядав на дорожні знаки, що були встановлені, та бачив, що був встановлений дорожній знак «1.5.21 « Кінець додаткової смуги руху». Майже відразу після встановленого знаку закінчилась дорожня розмітка, передбачена п. 1.8 ПДР України.

А відтак, після цього в смузі руху, в якій рухались ОСОБА_3 та водій автомобіля DAF не було дорожньої розмітки, що вказує на те, що додаткова смуга руху закінчилась майже відразу після встановленого знаку « 1.5.21 ПДР України. А автомобілі Volkswagen та автомобіль DAF рухалися в одній смузі руху. При під'їзді до Південного мосту, приблизно о 10 год. 10 хв. ОСОБА_3 відчув, що автомобіль почало нести вправо, а вже після цього почув, характерний скрежит, тобто зіткнення автомобілів, та побачив, що в задню ліву частину його автомобіля в'їхав автомобіль DAF. І оскільки на момент ДТП автомобіль Volkswagen та автомобіль DAF рухались в одній, загальній смузі руху, без будь - яких розміток, причому автомобіль ОСОБА_3 рухався попереду і правіше від автомобіля DAF, то ОСОБА_3 вважає, що він правил дорожнього руху не порушував, а ДТП трапилась внаслідок недотриманням іншим водієм п. 13.1 ПДР України.

Зазначені пояснення були повністю підтверджені іншими доказами, зібраними у справі, зокрема, письмовими поясненнями очевидця ДТП ОСОБА_5, що містяться в матеріалах справи.

Вищевказані пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 відповідали даним, що відображені на фотознімках та відео, представленому ОСОБА_3, та схемі ДТП стосовно розташування транспортних засобів в одній смузі руху, та відомостям щодо локалізації механічних пошкоджень автомобілів.

При цьому, із схеми, підписаної обома учасниками без будь - яких застережень, фотознімків та відео ДТП, вбачається, що розташовуються автомобілі Volkswagen та DAF в одній крайній правій смузі, яка складає ширину 5,8 м. На схемі не зазначена смуга розгону взагалі, лише вбачається, що дорожній знак « 1.5.21» та дорожня розмітка залишились позаду на відставі приблизно 80 метрів, що підтверджується роздруківкою знімку спутникової карти з розрахунком відстані від знаку « 1.5.21» « кінець додаткової смуги руху» до електроопори, на яку міститься посиланя в схемі ДТП. Наведене беззаперечно свідчить про те, що на момент ДТП транспортні засоби рухались в одній смузі руху у попутному напрямку. При чому, автомобіль ОСОБА_3 Volkswagen рухався попереду і правіше автомобіля DAF.

Надана КП «Київавтодор» за запитом суду схема організації дорожнього руху на ділянці дороги на підїзді до Південного мосту, вказує на те, що в місці зіткнення автомобілів Volkswagen та DAF взагалі наявні чотири окремі смуги руху.

Відтак, аналізуючи наявні у справі докази, у тому числі і відомості щодо місця розташування транспортних засобів на дорозі та механічних пошкоджень на транспортних засобах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність порушень п. 10.8 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3, та як наслідок відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністартвиного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок апеляційного суду повністю узгоджується з постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року щодо водія автомобіля DAF ОСОБА_4, якого за даною дорожньо - транпортною пригодою визнано винним у порушенні п. 13.1 ПДР України, та як наслідок у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП, тобто в зв'язку з закінченням строків накладення адміністратвиного стягнення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних вимог ОСОБА_3, а саме про закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУПАП, тобто у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал