№ провадження 33/781/133/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.

за участі ОСОБА_3. та його захисника Іванова О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іванова О.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 29.01.2017 року близько 01:40 год. керував транспортним засобом марки «Mitsubisi Enpeavor», державний номер НОМЕР_1 по вул. Кавалерійській, 3 в м. Кропивницькому перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, освідування проводилося у встановленому законом порядку в присутності двох свідків у зв'язку з виявленими ознаками: характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода, проба позитивна 1,46 проміля, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України. Тобто своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тестування та актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків.

В апеляційній скарзі захисник Іванов О.В. в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю, оскільки не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Свідків цих подій також не було, а ті особи, що були вказані в протоколі про адміністративне правопорушення нічого не знають по суті справи. На прохання ОСОБА_6, не були допитанні в судовому засіданні, ні свідки, а ні патрульні, що підходили до автівки ОСОБА_3, яка була припаркована біля будинку №3 по вул. Кавалерійській. Таким чином дана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Іванова О.В., які просили задовольнити скаргу захисника, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 1, 3 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) ; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Крім того, згідно Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобі. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння пояснивши, що 29.01.2017 року у вечірній час він разом з друзями відпочивав у центрі міста у кафе та вживали спиртні напої. Потім за кермо сів його товариш та вони поїхали на вул. Кавалерійську, 3. Коли друзі вийшли з автомобілі він сів на водійське місце та почав телефонувати сестрі, щоб вона його забрала і в цей момент до нього підійшли працівники поліції, які запропонували йому пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Однак, при перевірці доводів ОСОБА_3, його пояснення в апеляційній інстанції не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно пояснень наданих в суді першої інстанції інспектора поліції ОСОБА_7 вбачається, що 29.01.2017 року вона під'їхала до будинку №3 по вул. Кавалерійській за повідомленням про зупинку ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. На місці пригоди були присутні командир роти та командир батальна. ОСОБА_3 перебував в нетверезому стані. В присутності свідків ОСОБА_3 продув технічний прилад "Драгер", результат тесту якого був позитивний, після чого був скаладений відповідний протокол. Після цього, ОСОБА_3 скористався послугою служби «Тверезий водій». Також вказала, що після складання адміністративного протоколу та проведення службової перевірки, ОСОБА_3 звільнений з органів патрульної поліції.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що о 02 год. 09 хв. ОСОБА_3 при свідках ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодився на проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер». (а.п.3) та о 02 год. 20 хв. був складений протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що за обставин, встановлених судом першої інстанції, 29.01.2017 року під час керування транспортним засобом, ОСОБА_3. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і це підтверджено доказами зібраними і долученими до матеріалів справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, грунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №220675 від 29.01.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 29.01.2017 року близько 01:40 год., в порушення вимог п. 2.9 а ПДР України рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Кавалерійській, 3, керував транспортним засобом «Mitsubisi Enpeavor», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру «Драгер». (а.с.1).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, даний протокол складено у присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які на підтвердження вини ОСОБА_3 надали свої письмові пояснення, які долучені до справи (а.с. 5, 6).

Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вбачається, що результат огляду на стан сп'яніння виявився позитивним - 1,46%. (а.с.4)

Даний акт складено відповідно до положень п.10 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, підписаний як правопорушником, так і свідками огляду ОСОБА_11 та ОСОБА_8

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, а під час провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП. Упередженого ставлення суду першої інстанції до ОСОБА_3 не встановлено.

Більше того, ОСОБА_3 не оскаржував дії працівників поліції щодо неправомірності складеного протоколу та не звертався до них з заявою про надання направлення до закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв.

Доводи апеляції про невиконання працівниками поліцейської роти ДПС порядку визначення стану алкогольного сп'яніння є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи, які проаналізовано вище у сукупності із положеннями чинного законодавства, оскільки апеляційний суд вважає, що на вимогу інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 продув алкотестер, який показав позитивний результат.

Так, з матеріалів убачається, що ОСОБА_3 погодився та пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». За результатами огляду поліцейським був складений акт огляду (а.с.4) і виписаний чек (а.с.3) із зазначенням дати і часу здійснення тестування на алкоголь. Установивши стан сп'яніння ОСОБА_3, поліцейським складений протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, до якого був долучений акт огляду, а тому порушень щодо складання зазначених документів відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, станом на 29.01.2017 року, коли сталася дана подія, ОСОБА_3 був працівником Управління патрульної служби поліції в м. Кропивницькому, та будучи обізнаним у наслідках порушення правил дорожнього руху України, повинен був відповідально ставитись до своєї поведінки у вільний час.

Водночас, згідно пояснень в суді першої інстанції інспектора поліції ОСОБА_7, вбачається, що на місце пригоди було викликано кілька екіпажів патрульної поліції разом з командиром батальйону даного Управління та після чого в присутності патрульних було встановлено нетверезий стан ОСОБА_3

При цьому, апеляційний суд вважає, що пояснення ОСОБА_3 щодо того, що він не керував своїм транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, який він потім не заперечував, не знайшли свого підтвердження при розгляді скарги в апеляційній інстанції, так як останній стверджував, що неприязних стосунків зі своїм керівництвом та колегами у нього не було, і підстави його обмовити відсутні.

Більше того, сумніваючись в достовірності результатів огляду, ОСОБА_3 не вчинив дії щодо направлення його працівниками поліції в заклад охорони здоров'я для перевірки на стан алкогольного сп'яніння, натомість останній був відсторонений від керування транспортним засобом та скористався послугою служби «Тверезий водій».

Інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, під час розгляду справи в апеляційній інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, яке в даному випадку є безальтернативним, яке є доцільним для виправлення ОСОБА_3 з метою попередження вчинення ним правопорушень у майбутньому.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Іванова О.В. в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко