Справа № 323/1241/17
Провадження № 3/323/352/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

громадянки ОСОБА_1, яка народилася 23 червня 1992 року в м. Донецьк, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює,

за ч.1 ст.2041 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЧЦП №187757 від 13.04.2017 р. щодо громадянки ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2041 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 13.04.2017 року о 14 год. 20 хв. в ПП «Київ» (Жуляни) на напрямку «Відліт» під час оформлення пасажирів рейсу №840«Київ Мінськ» ОСОБА_1 предявила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FС №724370, виданий 18.08.2016 р. на своє імя, в ході перевірки якого виявлено факт незаконного перетинання державного кордону України, а саме: 29.01.2017 р. приблизно о 09 год. 00 хв. перетнула державний кордон України без дозволу відповідних органів влади, рухаючись із Російської Федерації м. Ростов-на-Дону до України через закритий пункт пропуску «Успенка» Амвросіївського району Донецької області, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.2041 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст.276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем її вчинення. Пункт пропуску «Успенка» знаходиться на території Амвросіївського району Донецької області, у звязку з чим за загальними правилами справа про адміністративне правопорушення підсудна Амвросіївському районному суду Донецької області. Однак відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року №2710/38-14, визначено, що справи, раніше підсудні Амвросіївському районному суду Донецької області, є підсудними Оріхівському районному суду Запорізької області.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася через неможливість викликати її в судове засідання у строки, передбачені ч.2 ст.277 КУпАП, а також через відсутність поштового звязку з окремими районами Донецької області. В матеріалах справи наявна її заява про згоду на розгляд справи без її участі.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім письмових пояснень ОСОБА_1, достовірність та добровільність надання яких перевірити немає можливості, матеріали справи за зазначеним протоколом не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження викладеного в протоколі факту.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі обєктивних і субєктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути субєктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перетнула Державний кордон України в закритому пункту пропуску «Успенка», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.2041 КпАП України.

Родовим обєктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2041 КУпАП, є встановлений порядок управління.

Водночас суд бере до уваги ті обставини, що зазначений пункт пропуску «Успенка» знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній органам державної влади України, тобто встановлений законами України порядок управління в сфері перетинання Державного кордону України не діє в цьому пункті пропуску з причин, що не залежать від особи, яка притягається від адміністративної відповідальності.

З наведеного випливає, що вчинене ОСОБА_1 діяння не становило й не було субєктивно спрямоване на завдання шкоди встановленому порядку управління, типової для правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2041 КУпАП, а тому є малозначним в розумінні ст.22 КУпАП.

Крім того, суд бере до уваги те, що самий факт проведення антитерористичної операції в окремих районах Донецької та Луганської областей свідчить про наявність небезпеки для життя та здоровя громадян, які знаходяться на цій території, а тому порушення порядку перетинання неконтрольованої частини Державного кордону України може бути викликане крайньою необхідністю.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.22, 252, 283-285, ст.287 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка народилася 23 червня 1992 року, визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2041 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1, яка народилася 23 червня 1992 року, від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.2041 КУпАП за малозначністю діяння, обмежившись зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2