Справа № 163/3200/16-п Провадження №33/773/163/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

представника особи, що притягується до відповідальності,- ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_3 на постанову Любомльського районного суду від 22 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

В С Т А Н О В И В

Даною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України і на підставі ч.2 ст.36 КпАП України накладено на нього стягнення в межах ст. 472 МК України, у виді штрафу в сумі 56281(п'ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 50 копійок з конфіскацією в дохід держави 55 пар шкіряних черевиків різних кольорів та розмірів торгової марки «Letizia Borghi» загальною вартістю 56281,50 гривні, вилученої згідно протоколу про порушення митних правил № 2260/20505/2016 від 17.10.2016 року.

Провадження в даній справі за ознаками ч.1 ст.483 МК України щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Волинської митниці ДФС України 289(двісті вісімдесят дев'ять) гривень витрат по справі на зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві(МФО 820172, , призначення платежу «відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу»).

Стягнуто з ОСОБА_3.в користь держави 275,60 грн. судового збору

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 28.07.2016 року з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 55 пар шкіряних черевиків різних кольорів та розмірів торгової марки «Letizia Borghi» загальною вартістю 56281,50 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказані товари, які за вартістю підлягали обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії та усно заявивши про переміщення 55 пар замшевого взуття торгової марки «Clark» загальною вартістю 4022,70 польських злотих або 25087,99 гривень за курсом НБУ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оспорюючи вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а також закриття провадження у справі за ознаками ч.1 ст.483 МК України, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України є незаконним і необґрунтованим. Просить постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження в цій частині закрити та повернути вилучений у нього товар.

Заслухавши думку представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, міркування представника митниці, який просив залишити постанову суду без змін, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 280 КпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що зазначені вимоги закону не були дотримані, оскільки не були досліджені в повному обсязі всі обставини справи. Визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суд належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу і не зазначив доказів, якими підтверджується вина останнього.

Відповідно до ст. 471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України, за що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того, обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, ОСОБА_3 не оспорюються.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

В ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції у відповідності до досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор" повідомив працівника митниці про наявний товар та провів усне декларування товару.

Посилання ОСОБА_3 про те, що вказаний товар він не приховував, підтверджується протоколом складеним на нього, з якого вбачається, що товар знаходився в автомобілі без ознак приховування, в якому останній був в якості пасажира.

В матеріалах справи також відсутні дані, в тому числі і протокол усного опитування, які б спростовували твердження ОСОБА_3, про те, що він провів усне декларування, повідомивши працівника митниці про наявний у нього товар.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 заявив усно про наявність у нього товару, однак був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, на вказані обставини уваги не звернув, доказів, що підтверджували б винуватість останнього у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.472 МК України у постанові не навів, що суперечить вимогам ст.489 МК України, ст.ст.280, 283 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України притягнутий необґрунтовано, тому постанова в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України з накладенням на нього стягнення лише за ст.471 МК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України, ч.2 ст. 467 МК України, якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судом, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення вчинено 28.07.2016 року, а тому, оскільки шестимісячний термін, в період якого могло бути накладено стягнення відносно ОСОБА_3 за ст.471 МК України сплинув, то провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КпАП України, ст. 530 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду від 22 грудня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.

Вилучений у ОСОБА_3, згідно протоколу про порушення митних правил № 2260/20505/2016 від 17.10.2016 року товар: 55 пар шкіряних черевиків різних кольорів та розмірів торгової марки «Letizia Borghi» загальною вартістю 56281,50 гривні повернути.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 13.02.2017 р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай