АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 33/790/278/17 Суддя доповідач: Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м.Харкова від 12.10.2016 року,-

В С Т А Н О В ИВ:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275, 60 грн. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок).

Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2016 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «NISSAN TEANA», д.н. НОМЕР_1, по вул.Івана Камишева, 44 у м.Харкові, порушив п.12.3 ПДР України, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3, чим заподіяв йому тілесні ушкодження. Крім того, 22 серпня 2016 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «NISSAN TEANA», д.н. НОМЕР_1, по вул.Івана Камишева, 44 у м.Харкові, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце ДТП покинув.

Не погодившись з рішенням районного суду, 10 лютого 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Московського районного суду м.Харкова від 12.10.2016 року в частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на менш суворе адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Апелянт, не спростовуючи фактичних обставин адміністративного правопорушення та висновку суду про його винуватість, посилається на те, що стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами накладено судом необґрунтовано.

Також ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м.Харкова від 12.10.2016 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилається у клопотанні ОСОБА_2, є поважними, а тому строк апеляційного оскарження постанови Московського районного суду м.Харкова від 12.10.2016 року підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Фактичні обставини адміністративного правопорушення та висновок суду про винуватість у скоєних правопорушеннях, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення необхідно врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при прийнятті рішення про необхідність застосування такого виду стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, суд не в повному обсязі врахував дані про особу правопорушника.

Формально пославшись на врахування зазначених обставин, суд жодним чином не обгрунтував накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_1 пояснив, що 22 серпня 2016 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_2 не мав на меті залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, а лише на прохання матері потерпілого ОСОБА_3 відвіз останнього до лікарні, для проведення медичного огляду.

Зокрема, судом першої інстанції не був врахований той факт, що ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності вперше, та утримує двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а ст.124 КУпАП характеризується неумисною формою вини.

Також адвокат ОСОБА_1 вказав при апеляційному розгляді, що водій ОСОБА_5 щиро розкаявся та визнав вину у вчиненні правопорушень, зробив належні висновки, у звязку з цим просив змінити призначене судом стягнення, яке є занадто суворим.

Приймаючи до уваги наведені в апеляційній скарзі обставини, які знайшли своє підтвердження на стадії апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, а саме: ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень та щиро розкаявся, утримує двох малолітніх доньок; а також враховуючи відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність за адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, відповідно до санкції ст.124 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, змінивши постанову Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року по справі №643/11122/16-п в частині виду призначеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення у вигляді 340 (триста сорок) гривень, що підлягає зверненню в дохід держави.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6