ун. № 759/4339/17
пр. № 3/759/2355/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П. за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, захисника адвоката Шевельової А.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

13.03.2017 приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 на просп. Палладіна - вул. Семашко в м. Києві, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткненя із автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутньому напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що 13.03.2017 приблизно о 12 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по просп. Палладіна в м. Києві в третій смузі руху. В другій смузі руху стояла спецтехніка, яка виконувала дорожні роботи. Оскільки він мав намір перестроїтись у праву смугу для руху, для заїзду на смугу гальмування, включив показчик повороту та почав маневр. Перестроївшись в середню смугу, почав перестроюватись в праву та в той час побачив, як на швидкості до нього наближається автомобіль «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 на великій швидкості. Незважаючи на вжиті ним заходи, уникнути зіткнення із даним автомобілем не вдалося. Вважає, що у зв'язку із присутністю на проїзній частині спецтехніки, на якій були встановлені спеціальні знаки, зокрема її обїзду, автомобіль «Рено» порушив правила дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Свідок ОСОБА_4 при розгляді справи пояснив, що є далеким родичем ОСОБА_1 та має відношення до ремонту автомобілів. Приїхавши через 10-15 після ДТП, він побачив скупчення автомобілів. Вважає, що таке скупчення автомобілів виникло через присутність спецтехніки та розміщення якої на дорозі було ключовим у даному ДТП. Очевидцем моменту ДТП він не був.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, що узгоджуються між собою.

Так, згідно пояснень при розгляді справи ОСОБА_5, аналогічними із наданими при складанні протоколу, 13.03.2017 приблизно о 12 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 рухався по просп. Палладіна в м. Києві в напрямку м. Ірпінь в першій (крайній правій) смузі руху. Рухався, не змінюючи свого напрямку руху, аж раптом на відрізку дороги перед супермаркетом «Новус» в нього вїхав автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1. Підтвердив, що зліва від нього в другій смузі руху, стояв трактор, однак жодної перешкоди для його (ОСОБА_5.) руху він не створював, саме тому він і проїхав повз нього, не змінюючи напрям свого руху.

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 111468 від 13.03.2017, в якому зазначено дату, час та місце вчинення ДТП, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Схемою місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, на якій зазначено місце вчинення ДТП (зі слів двох учасників ДТП), розташування автомобілів та осипу, які ніким не оспорювались.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані докази.

Відповідно до ст. 273 КУпАП, експертом є особа, що призначається органом в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Зокрема, згідно Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що діяла на момент складання протоколу, експертиза призначається працівниками патрульної служби, а при надходженні матеріалів до суду - суддею. Крім того, крім процесуального порядку призначення судової експертизи, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в провадження судової експертизи та кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на не дотримання зазначених норм законодавства неможливо зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, як висновок 21/2172 за результатами проведення автотехнічного дослідження від 27.03.2017, у звязку з чим суддя відхиляє його як доказ.

Крім того, встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями особи і наслідками, які від них виникли, перебуває в юридичній площині і відноситься до компетенції суду.

При розгляді справи ОСОБА_1 та його захисник неодноразово наполягали на недотриманні водієм ОСОБА_5 вимог дорожнього знаку 4.8 «Обїзд перешкоди з лівого боку».

Однак, схема місця ДТП, яка підписана обома учасниками ДТП, серед назв обєктів, зображених на схемі, не містить такого обєкту як розміщення спецтехніки, а також дорожнього знаку 4.8.

Натомість на схемі під № 8 знаходиться інформаційний вказівний знак 5.16 "Напрямок руху по смугах тільки прямо".

З письмових пояснень ОСОБА_1, які він надавав одразу після ДТП, вбачається, що спецтехніка була присутня лише в середній смузі руху, а не в крайній правій смузі. Зазначене підтвердив і ОСОБА_5 Вимога дорожнього знаку 4.8 діяла для водіїв автомобілів, що рухалися у тій смузі для руху, в якій і знаходилась спецтехніка, на якій був встановлений зазначений дорожній знак - другій смузі руху, однак автомобіль «Рено», яким керував ОСОБА_5, рухався в першій (крайній правій) смузі руху та на його шляху не було жодної перешкоди.

Отже, як видно із схеми, фотоматеріалів, а також пояснень обох учасників ДТП, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, рухався в третій смузі руху та мав намір перестроїтися в першу (крайню праву) по якій, керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2, рухався ОСОБА_5, не змінюючи свого напрямку руху, та у разі дотримання ПДР України мав би надати йому (ОСОБА_5.) дорогу.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3 ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

У звязку з чим, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про вчинення ДТП із вини іншого водія, оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КпАП України кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик