Провадження №3/428/202/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді - Макаренко І.Г.,

при секретарі - Волкової О.М.,

за участю - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 185 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в УЗЕ в Луганській області, начальником відділу, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2016 року, ОСОБА_1, у період часу з 02-50 год. до 03-10 год., в м. Сєвєродонецьку по проспекту Хіміків, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку. Після чого, автомобіль НОМЕР_1, було блоковано на перехресті вулиці Півоварова та проспекту Хіміків службовим транспортним засобом легковим автомобілем «Toyota Prius», д/н 131722.

Після зупинення транспортного засобу легкового автомобіля НОМЕР_1, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2016р., було встановлено, що його водій ОСОБА_1 має ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушену координацію рухів, порушення мови. У звязку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», або у медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння у присутності свідків.

При цьому, під час оформлення адміністративних матеріалів водій транспортного засобу легкового автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1, не реагував на вимоги працівника поліції залишатися на місці складення адміністративного протоколу, висловлюючись грубою нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.122-2, ст.185 КУпАП не визнав та пояснив, що 06.12.2016 був на заході, де вживав спиртні напої, через що попросив знайомого ОСОБА_3 відвезти його додому. Під час руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3, ОСОБА_1 лежав на задньому пасажирському сидінні, але зрозумів, що їх переслідує патруль поліції з вимогою зупинитись. У звязку з тим, що при ньому були відсутні документи на автомобіль, прийняли рішення не зупинятися та намагалися відірватись від патрульного автомобіля. Поїздивши по місту, ОСОБА_1 та водій вирішили зупинитись, що зробили на вул. ОСОБА_4. Коли автомобіль зупинився, ОСОБА_1 вийшов з задньої пасажирської двері та пішов по дорозі, але його зупинили працівники поліції та вимагали сісти до їх службового авто, на що ОСОБА_1 не погоджувався, оскільки не був за кермом свого автомобіля. Так як він хворіє на діабет, стан його здоровя погіршився, він падав на землю, просив викликати швидку. Через свій стан здоровя він намагався самостійно поїхати до лікарні, для чого викликав таксі, але його рух заблокували, застосували наручники та відвезли до відділу поліції в м.Сєвєродонецьку, а згодом його доставили до лікарні. На місті зупинки, у відділі поліції та у лікарні ОСОБА_1 не заперечував пройти освідування на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу, відмовлявся це робити в алкотестер. Крім того, перебуваючи у лікарні разом з працівниками поліції, в їх присутності він здав біологічний матеріал кров для проведення дослідження, у результаті якого етанол був не визначений. Там же його оглянули і встановили тілесні ушкодження. Наступного дня він звернувся в поліклініку МВС, куди був госпіталізований.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 06.12.2016 року він приїхав до пивоварні «Шале» на таксі, там пересів за кермо автомобіля НОМЕР_2 на прохання останнього. Рухаючись в бік Центрального ринка в м.Сєвєродонецьку, свідок побачив проблискові маячки автомобіля працівників поліції, які їх переслідували та вимагали зупинитись. Так як у нього не було документів на автомобіль, він хотів втекти, поїздивши по місту, згодом зупинився біля «Азоту» та розбудив ОСОБА_1, який спав за задньому сидінні та сказав, що необхідно йти. Вони вийшли з автомобілю і пішли в різні боки. З ними в автомобілі був ще один чоловік, який теж вийшов з авто і пішов. На таксі свідок поїхав додому, взяв документи и за кермом свого авто повернувся на місце зупинки, але там вже нікого не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором роти № 2 батальйону ДПП в м. Сєвєродонецьку Лисичанську та Рубіжному. 07.12.2016 знаходився на патрулюванні міста Сєвєродонецьк разом з напарником ОСОБА_6 Приблизно о 02-40 годин ними був виявлений автомобіль «Lexus Rx350» біля бару «Асторія», який був припаркований с порушенням ПДР, а саме під заборонений знак. Вони підїхали до даного транспортного засобу, але водія не було і вони продовжили патрулювання. Згодом в районі перехрестя вулиці Танкистів та проспекту Хіміків, побачили автомобіль «Lexus», який вже рухався. Вони прийняли рішення зупинити даний автомобіль, у них були ввімкнені проблискові маячки, за допомогою спеціального звукового пристрою закликали водія зупинитися, рухались за ним. Але водій автомобілю «Lexus» ігнорував їх вимоги, намагався відірватись від патруля. Під час переслідування цього автомобілю вони звязались з іншими екіпажами патрульних, були блоковані дороги. Через деякий час «Lexus» було блоковано на перехресті вул. Півоварова та пр-та Хіміків. Після зупинки авто, з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1, з пасажирського сидіння вийшов ще один чоловік. Вони намагались тікати в різні боки. ОСОБА_1 намагався бігти в сторону проспекту Хіміків. У ОСОБА_1 біля автомобілю випав паспорт на його імя. Він перешкоджав діям поліцейських, відмовлявся бути присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, висловлювався нецензурною лайкою, намагався покинути місце зупинки, викликав собі таксі, сів в таксі, відмовлявся з нього виходити. Вони з напарником були вимушені дістати ОСОБА_1 з таксі та застосувати до нього спеціальний засіб кайданки. Після чого доставили останнього в міськвідділ поліції, де ОСОБА_1 в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місті чи в медичній установі. ОСОБА_1 відмовлявся. Потім швидка допомога доставила ОСОБА_1 до лікарні. У ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова і хода.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є працівником патрульної служби і 07.12.2016 був на службі разом з напарником ОСОБА_5 в м. Сєвєродонецьк по проспекту Хіміків був виявлений автомобіль «Lexus», який стояв з порушенням ПДР під забороненим знаком. Згодом побачили, що цей автомобіль вже їде. Вони вирішили його. Були ввімкнуті на їх службовій машині світлові сигнали, в гучномовець вони просили водія автомобіля зупинитись. Однак «Lexus» їхав на великій швидкості, не зупинявся, намагався відірватись від них рухаючись містом. Було прийняте рішення перекрити дороги. Даний «Lexus» шляхом блокування дороги вдалося зупинити на перехресті вул. Півоварова та пр-ту Хіміків. Після зупинки з авто вийшли два чоловіки і побігли в різні боки. ОСОБА_1 вийшов з водійської двері. ОСОБА_5 побіг за ним, а він за пасажиром. Потім всі повернулись до «Lexus», поруч з яким лежав на землі паспорт на імя ОСОБА_1. Вони просили ОСОБА_1 надати їм документи, але останній відмовлявся. Вони встановили у нього ознаки алкогольного спяніння: запах з порожнини рота, неадекватна поведінка. Після запропонували ОСОБА_1 проїхати до міськвідділу і скласти адміністративний протокол. ОСОБА_1 не погодився, викликав собі таксі, сів в нього, не хотів виходити, всяко перешкоджав їх роботі. Вони були вимушені застосувати до правопорушника спецзасоби у вигляді кайданів. Доставили ОСОБА_1 до міськвідділу, де склали протоколи про адміністративне правопорушення, потім поїхали до лікарні. ОСОБА_1 на місті зупинення транспортного засобу пропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» або проїхати в лікарню, але він відмовився в присутності свідків. В лікарні лікар оглянув ОСОБА_1 на стан тілесних пошкоджень. Їх службовий автомобіль зупинився на відстані 30 м від «Lexus». ОСОБА_1 казав працівникам поліції, що не керував автомобілем, а гуляв на вулиці, зірвав з його форменого одягу шеврони, розмахував руками, чинив опір, при складанні протоколу намагався убігти. Понятих в міськвідділ привіз інший екіпаж поліції. При ньому у лікарні у ОСОБА_1 кров не брали. Він впевнений, що ОСОБА_1 вийшов із-за керма автомобіля.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 07.12.2016 року рано в ранці, о 04-00 05-00 годин він був на парковці «Центрального ринку». Підїхав патрульний екіпаж і його запросили проїхати до міськвідділу поліції в якості свідка. В поліції був раніше не знайомий йому громадянин ОСОБА_1 В його присутності останньому тричі пропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою «Драгер», але останній відмовився. Однак ОСОБА_1 казав, що буде здавати кров у медичному закладі. При цьому, окрім нього, був ще один свідок. ОСОБА_1 на його погляд був дуже пяний, не міг встати, в нього була неадекватна поведінка та невиразна мова.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, який підтримав пояснення та позицію ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Розглядаючи адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 на підставі адміністративного протоколу серії АП1 № 145969 від 07 грудня 2016 року, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з того, що ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду провадження в цій частині є встановлення факту відмови ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

В якості доказів даного правопорушення, крім показань поліцейських, свідків, надано відеозаписи, які здійснено нагрудними камерами працівників поліції. Однак в ході проведеного огляду даних відеозаписів у судовому засіданні не встановлено відомостей, які підтверджуються відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. А саме, згідно наданих за запитом суду відеозаписів, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», виявивши бажання пройти медичний огляд у лікарні, зокрема здати біологічний матеріал у вигляді крові. Відеозаписи також містять обставини перебування ОСОБА_1 у лікарні, та бесіду з лікарем, ймовірно наркологом, однак відеозаписи щодо подальших події, як то проходження медичного огляду чи відмова від його проходження ОСОБА_1, суду не надані. Хоча на одному з записів мається фрагмент подій, який свідчить, що у ОСОБА_1 відбирають біологічний матеріал - кров. Данні обставини підтверджені в судовому засіданні свідком ОСОБА_7, який пояснив про відмову ОСОБА_1 пройти освідування на місті зупинення транспортного засобу, але погоджувався його пройти в медичному закладі.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (надалі Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Згідно розділу другому наведеної інструкції «Проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів» визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Розділом 3 «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» визначено, що огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

З наведеної Інструкції можна зробити висновок, що поліцейські мають право на проведення огляду лише з застосуванням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а лікарем закладу охорони здоровя визначення стану алкогольного спяніння проводиться внаслідок проведення огляду та відібрання біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень у визначеному законом порядку. Також з Інструкції видно, що в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень може застосовуватись вимірювальна техніка та обладнання, дозволена МОЗ.

Отже, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестер «Драгер», але дав згоду на проведення огляду у встановленому законом порядку, в закладі охорони здоровя зі здачею передбачених Інструкцією біологічних зразків, суд вважає, що особою, якою складено прокол серії АП1 № 145969 від 07 грудня 2016 року не було належним чином виконано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Про дані обставини також свідчить той факт, що протокол серії АА № 313712 від 07 грудня 2016 року складено за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, тобто за місцем розташування Сєвєродонецького відділу поліції, хоча матеріали справи та надані відеозаписи свідчать про доставку ОСОБА_1 для проходження медичного огляд у медичний заклад, тобто вже після складання адміністративного протоколу серії АП1 № 145969 від 07 грудня 2016 року під час якого ОСОБА_1 виявляв бажання пройти медичний огляд на стан спяніння у медичному закладі та здати кров.

Враховуючи викладене, суд, як орган уповноважений розглядати справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, через наявні недоліки та розбіжності, допущені посадовою особою при зібранні доказів та оформленні матеріалів справи щодо ОСОБА_8 позбавлений прийняти рішення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за адміністративним проколом серії АП1 № 145969 від 07 грудня 2016 року, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю.

Розглядаючи справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративними протоколами серії АА № 313712 від 07 грудня 2016 року за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та серії АП1 № 145972 від 07 грудня 2016 року за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, суд, оцінюючи надані на підтвердження викладених в них обставин, докази, а також пояснення свідків у судовому засіданні і досліджені у судовому відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які були безпосередніми їх учасниками, приходить до висновку о доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, 185 КУпАП.

Так, з наданих на запит суду відеозаписів видно, що транспортний засіб легковий автомобіль НОМЕР_1, не виконав вимог поліцейських про зупинку, намагався втекти від переслідування працівників поліції, і зупинився тільки після блокування проїжджої частини дороги службовим автомобілем працівників поліції. Після чого, особа, яка керувала заманеним транспортним засобом, яку ідентифіковано як ОСОБА_1, вчинила злісну непокору законним вимогам працівників міліції, а саме перешкоджав роботі підрозділу поліції, залишаючи місці вчинення адміністративного правопорушення, а також не реагував на вимоги працівників поліції, намагався піти та висловлювався на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою.

ОСОБА_9 обставини підтверджені також поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у судовому засіданні, а також їх рапортами та рапортом інспектора поліції ОСОБА_9 від 07.12.2016 року., з урахуванням наданих відеозаписів, викладені ними у рапортах та поясненнях у судовому засіданні обставини, суд не ставить під сумнів.

Показання свідка ОСОБА_3 щодо перебування його за кермом легкового автомобіля НОМЕР_1 07.12.2016р. суд оцінює критично, оскільки данні свідчення входять в протиріччя з іншими доказами данного адміністративного провадження та вважає цю особу заінтересованою в результатах розгляду провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2, 185 КУпАП, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також злісна непокора законній вимозі та розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставин, які помякшують відповідальність за адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність за адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 35 КУпАП, суд вважає вчинення адміністративних правопорушень особою, яка проходить службу в правоохоронних органах.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. У даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ст. 185 КУпАП, а саме у вигляді штрафу в дохід держави.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-36, 130, 122-2, 185, 247, 268, 278, 280-287 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ст.185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу серії АП1 № 145969 від 07 грудня 2016 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розяснити ОСОБА_1І, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області, шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко