Номер провадження: 33/785/64/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю,захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Відповідно до постанови суду, 12.08.2016 року о 23 год., 40 хв. знаходячись по просп. Добровольського,113 в м. Одесі, керував автомобілем марки «MAZDA», держ. номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння згідно тестування на алкоголь та акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.08.2016р., чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд позбавив його можливості приймати участь в судовому засіданні, оскільки він подавав про це клопотання, однак з поважних причин не міг приймати участь при розгляді справи, про що повідомляв суд, проте справа була розглянута за його відсутності;

- суд безпідставно як на доказ вини посилався на висновки проходження ОСОБА_3тестування за допомогою алко-тесту «Drager», оскільки в його показниках є суттєві похибки, повязані із тим, що він користувався освіжувачем ротової порожнини, тому його результати є неналежним доказом по справі, крім того, йому поліцейськими не наданий сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки та остання калібровка приладу проводилась 6 років тому;

- суд не задовольнив його клопотання про виклик до суду у якості свідка ОСОБА_4, яка могла б підтвердити обставини справи.

За таких обставин, ОСОБА_3 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Окрім того, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому зазначив, що про дату та час розгляду справи він не був повідомлений належним чином, крім того не зміг зявитись до суду з поважних причин. Також, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 04.11.2016 року, тому просив поновити йому строк на оскарження постанови.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявне повідомлення «Укрпошти» про отримання копії постанови суду батьком апелянта 06.12.2016 року, а апеляційна скарга подана до канцелярії суду 1-ої інстанції 12.12.2016 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зявився, був повідомлений своєчасно і належним чином про час та місце проведення судового розгляду справи, але надав клопотання про розгляд апеляційної скарги за присутністю його захисника адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та просив її задовольнити. Крім того, представник заявив клопотання від імені апелянта про відсутність необхідності виклику у якості свідка ОСОБА_4, яке задоволено апеляційним судом.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №402673 від 13.08.2016 р., в якому ОСОБА_3 вказав, що від пояснень він відмовляється (а.с. 1);

- роздруківкою алко-тесту «Drager» ARBL-0829, в результаті якого станом на 23 год., 51 хв. 12.08.2016 року у ОСОБА_3 було виявлено 0,63 % промілей алкоголю;

- поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_3 проходив медичний огляд на стан спяніння за допомогою алко-тесту «Drager» ARBL-0829, в результаті якого було виявлено 0,63 % проміле. Крім того від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі він відмовився (а.с. 2-4).

Таким чином, суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта, щодо проходження повірки алко-тесту «Drager» ARBL-0829 більше ніж шість років тому, оскільки відповідно до наданих на запит апеляційного суду Управлінням патрульної поліції в м. Одесі, сертифікатів відповідності і засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу, зазначений алко-тест є сертифікованим та пройшов відповідну перевірку.

Окрім того, апеляційний суд вважає голослівними твердження ОСОБА_3про те що користування освіжувачем ротової порожнини може показати наявність алкоголю в кількості 0,63 % проміле.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується перерахованими доказами, які є належними та допустимими.

Сукупність письмових доказів, наявних в матеріалах справи дають всі передбачені законом підстави встановити наявність складу адміністративного правопорушення та винність даної особи, а саме ОСОБА_3 у його вчиненні.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому не має підстав для скасування або зміни постанови суду.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца