Справа №: 343/714/17
Провадження №: 3/0343/146/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2017 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Гериня, Долинського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувалася,-

за ч.1 ст. 41 КУпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, допустила порушення вимог трудового законодавства, відповідальність за яке передбачено ч.1ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме :

- ч.1,3 ст. 24 КЗпП України.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оформлення укладання трудового договору тільки шляхом видання наказу (розпорядження) про прийняття працівника на роботу не може вважатися належним оформленням трудових відносин. Повідомлення про прийняття на роботу є частиною оформлення укладання трудового договору.

Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413. Зокрема. Постановою № 413 визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи ФОП-СГД до територіальних органів ДФС за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за Формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Норми статті 24 КЗпП України та постанови № 413 поширюються на всі випадки, коли працівник виконує роботу на умовах трудового договору, при цьому працівник не може бути допущений до роботи без повідомлення до Державної фіскальної служби та її територіальних органів, оскільки в названих законодавчих актах чітко визначено, що повідомлення до ДФС подається до початку роботи працівника. У додатку до постанови №413 у графах №8 і 9 форми повідомлення про прийняття працівника на роботу подається інформація про дату видання наказу її дату виходу на роботу та зазначається дата формування повідомлення. Тож повідомлення про прийняття на роботу є частиною укладання трудового договору.

В порушення вимог ч.1,3 ст. 24 КЗпП України в ФОП ОСОБА_1 належним чином не оформлені трудові відносини з працівниками, а саме, працівників допущено до роботи шляхом ухвалення трудових договорів, оформлених наказом, однак повідомлення про прийом працівників на роботу до центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування подано в ДФС після фактичного допуску працівників до роботи.

Так, відповідно до наказу про прийняття на роботу працівників №02/02 від 02.02.2017року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були прийняті на роботу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 однак повідомлення про прийняття їх на роботу подано до органу ДФС не до моменту фактичного допуску працівників до роботи, як передбачено ст.24 КЗпП та Постановою КМУ №413, а 02.02.2017 року. Аналогічні порушення допущені при прийнятті на роботу головного бухгалтера ОСОБА_5. тракториста ОСОБА_6 З листа ДФС також встановлено, що в 2016 році з порушенням термінів були подані повідомлення про прийняття на роботу працівників ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

- ч.1,3 ст. 24 КЗпП України.

Черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації і доводиться до відома всіх працівників. Однак, у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутній графік надання відпусток працівникам.

-ч.2 ст. 30 ЗУ № 108 «Про оплату праці».

ФОП ОСОБА_1 не забезпечено ведення достовірного обліку використання робочого часу працівників. Так, в січні 2017 року в табелі обліку використання робочого часу працівників внесено недостовірні відомості, так як зазначено, що всі працівники протягом місяця відпрацювали по 160 годин при місячній тривалості робочого часу 159 годин. За відпрацьовану 1 годину понаднормово оплата не проведена. ФОП ОСОБА_16 пояснила, що найманими працівниками фактично відпрацьовано по 159 годин, а при складанні табеля обліку робочого часу допущена помилка.

Крім цього, табелі обліку використання робочого часу працівників не ведуться відповідно до вимог Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці (із змінами і доповненнями від 25.12.2009р.), не відповідають затвердженій типовій формі первинної облікової документації підприємств та не відображають обовязкові показники, необхідні для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці. Відповідно до пункту 2 Примітки до Типової форми № П-5, ця форма носить рекомендаційний характер і складається з мінімальної кількості показників, необхідних для заповнення форм державних статистичних спостережень. При необхідності форма може бути доповнена іншими показниками, необхідними для обліку в організації.

- пункт 4 ПКМУ № 442 «Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

В ФОП ОСОБА_1 присутні робочі місця, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працівників. Тому, в ФОП ОСОБА_1 необхідно провести атестацію робочого місця: тракториста.

Атестація повинна проводитись атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Станом на момент закінчення перевірки 07.04.2017 року атестація робочих місць в ФОП ОСОБА_1 не проведена.

ОСОБА_16, в судове засідання не зявилася, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку , подала заяву, згідно якої вину визнає за ч.1ст.41 КУпАП, недоліки усунула. Просить справу розглядати у її відсутності (а.с.18).

Вина ОСОБА_16, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.41 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом №09-10-0055/193 про адміністративне правопорушення від 07.04.2017р. (а.с.1-2); актом перевірки №09-10-0055/213 від 04.04.-07.04.2017року (а.с.3-8) ; копією інформації ГУ ДФС в Івано-Франківській області (а.с.9-11); копією табелю виходу на роботу за січень, лютий, березень 2017р. (а.с.12-14).

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку що дії ОСОБА_16 правильно квалiфiковано за ч.1ст.41 КУпАП, оскiльки вона допустила порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_16, суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу: те, що вона адмiнiстративне правопорушення вчинила вперше.

Обставин, які помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_16, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що на ОСОБА_16, слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч.1ст. 41 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення.

На підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 401, 283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 14.01.1970р.н. ІПН НОМЕР_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.41 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві; код за ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувач - ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у м.Києві (МФО) - 820019; рахунок отримувача № 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: