Справа № 483/463/17
Провадження № 3/483/145/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 квітня 2017 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Куцаров В.І.

за участю секретаря судового засідання Басовій Н.Г.,

прокурора Гомана В.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та його представника ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Миколаївській області департамента захисту економіки Національної поліції України, стосовно:

ОСОБА_1, який народився 23 січня 1960 року в с. Бобрик-Перший, Любашівського району Одеської області, працює головою Очаківської районної ради, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст.172-7КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом № 32 від 28 березня 2017 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1, будучи з 10 листопада 2015 року депутатом Очаківської районної ради Миколаївської області та відповідно до пункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог п.2, п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливало на обєктивність та неупередженість вчинення дій, не вжив заходів щодо недопущення реального конфлікту інтересів, прийняв участь у голосуванні в умовах реального конфлікту інтересів, що стосувалось його приватного інтересу, а саме 28 квітня 2016 року на 7 сесії Очаківської районної ради розглядалось питання про обрання голови Очаківської райради 7 скликання. Так з протоколу сесії встановлено, що під № 21 розглядалось вищезазначене питання. Доповідач поінформувала, що відповідно до Регламенту Очаківської райради 7 скликання та Порядку обрання голови Очаківської райради необхідно провести вибори голови. З числа присутніх депутатів було висунуто 2 кандидати на посаду голови, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Так, оглянувши протокол сесії та прийнявши пояснення у свідків встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у підготовці зазначеного питання, виступав "за" для підтримки своєї кандидатури та голосував за прийняття проекту рішення № 21 в цілому, яким затверджувались результати голосування та визнання повноважень новообраного голови районної ради. Отже ОСОБА_1 не повідомляв раду про наявність реального конфлікту інтересів та приймав участь у голосуванні під час затвердження його на посаді голови районної ради. Реальний конфлікт інтересу ОСОБА_1 проявлявся у суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, якими він був наділений як депутат районної ради, що в свою чергу вплинуло на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес ОСОБА_1 проявлявся у можливості отримати посаду голови районної ради, що в себе включає отримання заробітної плати, надбавок, премії, збільшення трудового стажу будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та іншого.

Дії ОСОБА_1 кваліфікова за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненому не визнав, з підстав, викладених в запереченнях.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, думку прокурора, дійшов наступного.

За змістом ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

При розгляді зазначеної категорії справ про адміністративні правопорушення, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об'єктивних даних, які б достовірно свідчили про спонукання депутатів районної ради до голосування за рішення на користь ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до диспозиції ч.2 статті 172-7 КУпАП, порушенням вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів є вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до примітки 2 ст. 172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особливості врегулювання конфлікту інтересів в діяльності депутатів місцевих (районних) рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Так, ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що депутат районної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно із п. 2, п. З ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 обрано депутатом Очаківської районної ради VII скликання.

Саме кандидатуру депутата ОСОБА_1 на сьомій сесії сьомого скликання Очаківської районної ради, відповідно до протоколу від 18 квітня 2016 року, запропоновано та обрано головою Очаківської районної ради.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу якої він входить.

Право депутата місцевої ради обирати і бути обраним до органів відповідної ради прямо встановлено ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Отже, неповідомлення ОСОБА_1 про існування реального конфлікту інтересів перед голосуванням за прийняття рішення №21 від 18 квітня 2016 року «Про обрання голови районної ради» та голосування його за це питання є правомірним в звязку з фактичною відсутністю такого конфлікту інтересів.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що приймаючи участь у голосуванні щодо вирішення питання про обрання його головою районної ради, ОСОБА_1 діяв не особисто, а рішення приймалось колегіальним органом, тобто депутатським корпусом на сесії Очаківської районної ради, із дотриманням передбаченої законом процедури.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 172-7, ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, щодо якої її винесено, або її захисником.

Суддя