Справа № 163/553/17
Провадження №3/163/371/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0274/205000017/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №041101, виданий Шацьким РВ УМВС України у Волинській області 29.08.1995 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 31.01.2017 року приблизно о 22 год. 27 хв., слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Volkswagen Caravelle», реєстраційний номерний знак ВC9479ВН, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відсіку зазначеного автомобіля, без ознак приховування, бувший у використанні лазерний принтер «Konica bizhud c220», серійний номер А0ED023090119, вагою 114 кг, вартістю 23914,10 грн., який перевищив встановлені неоподатковувані норми, передбачені ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення ним недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що переміщуваний принтер він придбав у ОСОБА_4 по низькій ціні у 250 євро для власних потреб, так як в сімї має троє дітей шкільного віку. З дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами обізнаний, однак вважав, що даний товар не перевищує 50 кг., тому для проходження митного контролю прослідував смугою руху «зелений коридор». Під час усного опитування інспектором митниці відразу повідомив, що переміщує принтер та представив його для огляду, а надати фактуру забув, так як розгубився. Після зважування принтера зясувалось, що його вага перевищує дозволену норму. У його проханні надати митну декларацію для письмового декларування товару інспектор митниці відмовив, мотивуючи тим, що на «зеленому коридорі» письмового декларування не передбачено. За викладених обставин вважає, що товар задекларував в усному порядку. За порушення правил проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор» просив суд його суворо не карати, а принтер повернути для розмитнення.

З огляду на пояснення ОСОБА_2, його захисник ОСОБА_3 просив провадження у справі за ст.472 МК України закрити, так як декларування його підзахисний здійснив в усному порядку, а при накладенні стягнення за ст.471 МК України врахувати перебування на утриманні останнього 3-х неповнолітніх дітей, його скрутне матеріальне становище та те, що він є учасником бойових дій.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 ОСОБА_2, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, його захисника, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0274/205000017/17 від 01.02.2017 року (а.с.1-3); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 31.01.2017 року (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2017/400282 від 31.01.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення в автомобілі марки «Volkswagen Caravelle», р.н.з. ВC9479ВН, у його багажному відділенні, бувшого у використанні лазерного принтера «Konica bizhud c220», серійний номер А0ED023090119, вагою 114 кг (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.01.2017 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що він давав в судовому засіданні (а.с.6); службовою запискою головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 01.02.2017 року (а.с.20); висновком №147 від 23.02.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, згідно якого вартість вилученого принтера, станом на дату оцінки, становить 23914,10 грн., що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 31.01.2017 року (100 євро = 2882,7535 грн.) складає 829,56 євро (а.с.15-17).

Разом з цим, наданий в судовому засіданні стороною захисту рахунок-фактуру KREXP/5/EKW/2017 від 30.01.2017 року суд до уваги не приймає, оскільки належного перекладу він не містить, ні до митного контролю, ні під час запровадження протоколу про порушення митних правил ОСОБА_2 не подавався, тому його походження є невідомим та він не може слугувати належним доказом для визначення фактурної вартості товару в розумінні положень ст.368 МК України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який перевищив дозволені неоподатковувані норми, визначені ч.1 ст.374 МК України, по вартості та по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі товар принтер, який є неподільною річчю, та предявив його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Натомість, зміст акту огляду, у якому зафіксовано факт встановлення наявності принтера, а не його виявлення, в сукупності з поясненнями ОСОБА_2 дає підстави для висновку, що про даний товар інспектору митниці було відомо зі слів останнього ще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, його статус учасника бойових дій, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 ОСОБА_2 , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 ОСОБА_2, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0274/205000017/17 від 01.02.2017 року, лазерний принтер «Konica bizhud c220», серійний номер А0ED023090119, вагою 114 кг,- повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6