Справа № 372/2842/16-п Головуючий у І інстанції Висоцька Г. В.
Провадження № 33/780/126/17 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 138 22.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 21.10.2016 року близько 17 години 15 хвилин в селі Таценки на автодорозі Київ-Знам'янка 40 км + 200 м, керуючи авто ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1, виїжджав з другорядної на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю РЕНО Дастер д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем. В результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальної шкоди.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову. Обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що суд першої інстанції формально і спрощено підійшов до розгляду справи, необґрунтовано та не маючи для цього достатньо законних підстав, передчасно дійшов висновку про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд повно, всебічно і об'єктивно не дослідив всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, не взяв до уваги і не дослідив показання поліцейського ОСОБА_4, не встановлено фактичне місце зіткнення автомобілів, не встановлено чи заподіяна майнова шкода.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі докази по справі та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 21.10.2016 року близько 17 год. 15 хв. в селі Таценки на автодорозі Київ-Знам'янка 40 км + 200 м, керуючи авто ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1, виїжджав з другорядної на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю РЕНО Дастер д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальної шкоди.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; протоколом огляду місця ДТП, в якому, в тому числі, зафіксовані пошкодження, котрі автомобілі під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали внаслідок ДТП; схемою місця ДТП, в якій зафіксовані напрямок руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце контакту транспортних засобів, інші фактичні дані, які, не викликали заперечень з боку учасників ДТП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1, наданими безпосередньо після ДТП та поясненнями в суді потерпілого ОСОБА_2 щодо фактичних обставин ДТП, які, як встановлено судом апеляційної інстанції, є логічними та послідовними, в повному обсязі узгодженими з даними, які слідують з інших доказів, що знаходяться в матеріалах справи і в своїй сукупності підтверджують його версію.

З дотриманням вимог ст. ст. 252, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 уповноваженою особою національної поліції, які полягають в тому, що невиконанням водієм ОСОБА_1 вимог п.п.10.1, 16.11 ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Даючи оцінку наданому захисником висновку експертного автотехнічного дослідження № 049-16, на які посилається апелянт, і який досліджувався в суді першої інстанції, вважаю, що викладені у них висновки про те, що в як в даній дорожній обстановці повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з технічної точки зору є суперечливими, не у повній мірі відповідають повноваженням експерта, а тому оцінюються критично і не є підставою для скасування судового рішення. Дані висновки спеціалістів проведені поза процесуальним розглядом даної адміністративної справи по наданим вибірковим вихідним даним, суперечать всім іншим доказам і не забезпечують достовірність отриманих результатів.

При призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33, ч.2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП. Суд в постанові належним чином обґрунтував свій висновок про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення саме у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неповно досліджені всі обставини справи, є безпідставними, оскільки судом досліджені всі докази по справі в їх сукупності та на підставі цього зроблений висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин вважаю апеляційну скаргу необгрунтованою та безпідставною і такою, що до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року щодо ОСОБА_1, залишити без змін.

С У Д Д Я :