Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/6754/16-п Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження №33/778/138/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Гречихи С.Ю. та ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 жовтня 2016 року о 15-00 годині керував автомобілем ВАЗ-21013, д/н НОМЕР_1, по вул.Ольги Кобилянської у м.Запоріжжя, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Гречиха С.Ю. звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просили поновити їм строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що постанова суду винесена без участі ОСОБА_2, та про її існування останній дізнався від свого захисника лише 18 січня 2017 року. Копію постанови суду отримали у канцелярії 19 січня 2017 року.

На думку суду, заявлене апелянтами клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Гречиха С.Ю. просять вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що ОСОБА_2, протягом судового розгляду справи жодного разу не був повідомлений належним чином про місце судового засідання, оскільки у судових повістках адресою суду значиться неіснуюча адреса. Також зазначає, що обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та постанові суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 з 2015 року взагалі не вживає алкогольних напоїв, у зв'язку із наявністю протипоказань за станом здоров'я. Крім того, на думку апелянта, суд неповно з'ясував обставини події, не перевірив їх належними і допустимими доказами, не викликав та не допитав очевидців цієї події (свідків), пояснення яких були долучені до протоколу.

У призначене судове засіданні на 28 лютого 2017 року ані ОСОБА_2, ані його захисник-адвокат Гречиха С.Ю. не з'явилися, при тому, що вони належним чином, та завчасно були повідомлені судом апеляційної інстанції про час та місце розгляду даної адміністративної справи (а.с.44-45).

До початку судового розгляду адвокат Гречиха С.Ю. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП, та просив розгляд провести без участі (за відсутності) апелянта та його захисника.

Оскільки права ОСОБА_2 щодо участі у розгляді даної справи порушені не були (він особисто був повідомлений про час та місце розгляду справи, та додатково йому поштою направлено повідомлення про явку до суду), клопотань про перенесення апеляційного розгляду, до початку судового засідання, не надходило, тому розгляд справи проводиться за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2

Перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №379384 від 04 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 зі змістом вказаного протоколу ознайомлений, його копію отримав, та підтвердив правильність внесених про нього даних (а.с.1), а також актом огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд до КУ «ОКНД» ЗОР водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану сп'яніння, з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, та у закладі охорони здоров'я (а.с.2-3), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров'я (а.с.4-5).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_2, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №379384 від 04 жовтня 2016 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції перевірені і доводи апелянтів щодо неналежного сповіщення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи у суді.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 тричі своєчасно був сповіщений судом про час та місце розгляду справи (а.с.15). Жодного разу у призначені судові засідання ОСОБА_2 не з'явився, та клопотань про перенесення розгляду справи на іншу дату не подавав.

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи у суді.

Посилання апелянтів на те, що у судових повістках вказана неіснуюча адреса суду, є безпідставними, оскільки інформація щодо адреси розташування будівлі суду є загальнодоступною, та на конвертах із судовими повістками зазначена вірна адреса суду.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, та врахував обставини і характер правопорушення, ступінь вини порушника, і дані про його особу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Гречихи С.Ю., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, клопотання захисника-адвоката Гречихи С.Ю., в якому останній, посилаючись на закінчення на теперішній час трьохмісячного строку накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, просить закрити провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП, задоволенню не підлягає, з наступного.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст.294 КУпАП апеляційний суд здійснює перегляд справи, а не здійснює провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, згідно з ч.8 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Системний аналіз положень Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо апеляційного перегляду, дає підстави стерджувати, що апеляційний суд може закрити провадження лише в разі скасування постанови суду першої інстанції.

У зв'язку з наведеним, а також враховуючи те, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, тому клопотання адвоката Гречихи С.Ю. задоволенню не підлягає.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити апелянтам ОСОБА_2 та його захиснику-адвокату Гречихі С.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Гречихи С.Ю. залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко