АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 02 грудня 2016 року о 16 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 в м. Покров по пров. Павлова керував мотоциклом ЯВА-638 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу працівника поліції, у присутності двох свідків, відмовився пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану сп'яніння чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

За даним фактом інспектор взводу СБДР Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 503113 від 02.12.2016 року, відносно ОСОБА_1 про скоєне ним адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що суд розглянув справу за його відсутності і не повідомив його належним чином про час та дату судового розгляду. Про результат розгляду даної справи він дізнався лише 27.12.2018 року коли звернувся до суду з метою отримати відомості про дату явки до суду і в той же день отримав копію постанови. Зазначає, що перебував на лікарняному, тому не міг вчасно подати апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду є незаконною, невмотивованою, винесеною без дослідження та перевірки обставин, які зазначені в протоколі. Вказує, що протокол, який знаходиться в матеріалах справи, не є тим протоколом, який працівники поліції складали на місці події, оскільки в первинному протоколі він зазначав, що не згоден з протоколом, мотоциклом не керував, оскільки він не є власником, сам мотоцикл був несправним і на прохання власника мотоцикла він його охороняв, чекаючи останнього з інструментами для ремонту мотоцикла. Вказує, що зазначені в протоколі відомості, що він відмовився від підпису не відповідають дійсності, оскільки первинний протокол він підписав та надав письмові пояснення. Стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, проте у працівників поліції не було з собою спеціального прибору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Заслухавши правопорушника; інспектора СБДР Нікопольського ВП Боднар С.М., що надав пояснення, в яких підтвердив правильність постанови та достовірність викладених у ній обставин; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне його задовольнити зважаючи на те, що останній в розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не брав участі, копію оскаржуваної постанови отримав лише 27.12.2016р., і з цього дня до 30.12.2016 р. хворів, що підтверджується медичним документами.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом та поясненнями в суді апеляційної інстанції інспектора Боднар С.М.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1, що виявляв ознаки алкогольного сп'яніння у виді запаху алкоголю з ротової порожнини, відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд на місці та медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, а також відмовився від надання письмових пояснень, ознайомлення з адміністративним матеріалом та отримання копій.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_5 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_6, ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та погоджується з кваліфікацією цих дій правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що від не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, спростовуються наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням, згідно якому судова повістка була 09.12.2016 р. доставлена за адресою його проживання (а.с. 7).

Посилання апелянта на те, що судом був розглянутий не той протокол, що первісно складався на місці скоєння адміністративного правопорушення, в той час як первісний протокол з його поясненнями був списаний як зіпсований, спростовуються отриманими судом апеляційної інстанції письмовими відомостями про те, що протоколи, номери яких зазначив правопорушник, є дійсними та були складені щодо інших осіб.

Доводи апелянта щодо того, що фактичні обставини подій є іншими, ніж викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема що він не керував мотоциклом НОМЕР_1, а лише охороняв його до приходу власника, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не мають об'єктивного підтвердження та спростовуються вищезазначеними доказами.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця