Номер провадження: 33/784/42/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/42/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лагода К.О..
Категорія: ч. 1,2 ст. 172 - 7 КУпАП Доповідач: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Маркової Т.О.

при секретарі Клімової Л.В.

прокурора Кременцов А.В.

за участі особи, відносно якої

адміністративне провадження закрито ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Миколаєва, громадянку України, директора Миколаївського обласного центру туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

-визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та закрито провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин.

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Миколаївського обласного Центру туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді, 01.09.2015 р. та 20.11.2015 р. при винесенні рішень щодо встановлення надбавки 20% та щорічної винагороди у розмірі 10% ОСОБА_3, яка є її донькою, не повідомила у встановленому законом порядку про наявний у неї конфлікт інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

В апеляції захисник ОСОБА_2 просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження закрити за відсутністю складу правопорушення.

На думку апелянта, протокол про правопорушення відносно ОСОБА_4 не розкриває в чому полягав приватний інтерес ОСОБА_4 Зміст протоколу в цій частині був зведений лише до цитування поняття приватного інтересу, що наведений в ЗУ «Про запобігання корупції». Надані з протоколом матеріали не свідчать про наявність у ОСОБА_4 приватного інтересу.

Крім цього, протокол про правопорушення не містив відомостей в чому проявлялась чи полягала суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями ОСОБА_4. Доказів суперечності не надано і вони не встановлені під час судового засідання. Постанова суду в цій частині не вмотивована і не розкриває суті правопорушення - наявності реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_4

Протокол та досліджені в суді матеріали, а також рішення суду не містять обґрунтувань наявності в діях ОСОБА_4 реального конфлікту інтересу в частині наслідків суперечності між приватним та службовими повноваженнями.

Крім цього, судом не враховано, що накази № 35 -К від 01.09.2015 р., та №43-0 від 20.11.2015 року видавались стосовно всіх працівників в однакових розмірах та відповідно до «Порядку надання надбавки за престижність праці педагогічним працівникам у граничному розмірі в межах 20% посадового окладу, виходячи з фонду оплати праці навчального закладу та «Положення про виплату щорічної допомоги педагогічним працівникам» - за погодженням з головою профспілкової організації, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_4 порушень Закону України «Про запобігання корупції».

Зазначає, що підставою для складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення стали матеріали, виділені після закриття кримінального провадження № 0000129. Обґрунтуванням виділення матеріалів було не встановлення в діях ОСОБА_1 складу злочину, а наявності ознак складу адміністративного правопорушення. Проте, станом на 27.12.2016 року, постанову про закриття кримінального провадження №0000129 скасовано, а досудове слідство, за фактами, по яким на ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № 22, відновлено. Рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження приймав один і той же суддя, який виносив постанову у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4. Дана обставина вказує на його обізнаність про наявність відкритого кримінального провадження за тими ж фактами по яким розглядались матеріали про вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_4

Апелянт вважає, що у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 247 КУпАП України до вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину по кримінальному провадженню №0000129, суд не мав права вирішувати питання про наявність в тих же самих діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням процесуальних строків, оскільки кримінальне провадження № 0000129 було закрито 21.09.2016 року, а протокол складено 26.10.2016 року - більше ніж через місяць після закриття кримінального провадження. А отже всі дії з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення прямо суперечать вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який вважав, що рішення суду першої інстанції є законним, вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 26.10.2016 року № 22, даними, що містяться в протоколах допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9 та інших.

Відповідно статуту Миколаївського обласного Центру туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді від 2012 року, заклад фінансується за рахунок обласного бюджету. В п. 7.2 Статуту визначено обов'язки директора, які включають в себе також: встановлювати надбавки, доплати, премії та надання матеріальної допомоги працівникам МОЦТКЕ УМ відповідно до законодавства. Таким чином, ОСОБА_1 э посадовою особою, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв'язку із чим, відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, стаття 28 якого передбачає вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Однак, 01.09.2015 р. та 20.11.2015 р. перебуваючи на посаді директора Миколаївського обласного Центру туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді прийняла рішення щодо встановлення надбавки 20% та щорічної винагороди у розмірі 10% ОСОБА_3, яка є її донькою.

Разом із тим, наказом від 06.10.2016 року № 41-К ОСОБА_1 у зв'язку із недостатністю коштів на виплату надбавки за престижність праці зняла надбавку 36-ти працівникам МОЦЦТКЕУМ. У переліку вказаних працівників МОЦЦТКЕУМ ОСОБА_3 відсутня.

Згідно інформації директора департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації ОСОБА_10 від 27.09.2016 року - повідомлення про наявність конфлікту інтересів від працівників структурних підрозділів у 2015 році та поточному періоді 2016 року до департаменту не надходили.

Також суд послався на показання Голови профспілкового комітету ОСОБА_8, які містяться в матеріалах справи, який пояснив, що у штаті МОЦЦТКЕУМ значиться ОСОБА_3, яка є донькою ОСОБА_1 і з'являється на роботу дуже рідко. Окрім заробітної плати, передбаченої штатним розписом, щомісячно отримує ще й доплату за інтенсивність праці у розмірі 50% посадового окладу без погодження з профспілковим комітетом, всупереч п. 3 ст. 247 КЗпПУ та листа Мінсоцполітики від 27.01.2015 року № 74/13/84-15.

Такі висновки суду першої інстанції є вірними та ґрунтуються на вимогах закону.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП є формальним, тобто корупційне діяння вважається закінченим з моменту неповідомлення суб'єктом про наявність конфлікту інтересів. Адміністративна відповідальність настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

Тому, доводи захисника ОСОБА_2 в апеляції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, та судом не було встановлено та не розкрито в судовому рішенні в чому саме полягав приватний інтерес ОСОБА_4 є неспроможними.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП суд правильно закрив провадження по справі через сплив строків накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для зміни або скасування постанови суду немає.

Є безпідставними твердження апелянта про наявність перешкод для складання протоколу про адміністративне правопорушення і вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в сенсі положень п.п.7,8 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки, в матеріалах провадження відсутні будь які дані про повідомлення ОСОБА_1 про підозру у кримінальному провадженні за цим же фактом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Маркова Т.О.