Справа №487/1856/17 25.05.2017
Провадження №33/784/192/17
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

особи, відносно якої провадження по

справі закрито ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представник потерпілого ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Засілля Жовтневого району Миколаївської області, працює водієм маршрутного таксі №3 ПП «Гуріг-Сервіс», проживає за адресою: АДРЕСА_1

- якою, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

встановив:

Згідно матеріалів провадження 24.03.2017 року інспектором Патрульної поліції 4 роти 4 батальйону м. Миколаєва лейтенантом поліції ОСОБА_14. було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 24.03.2017 року близько 14:10 год. в м. Миколаєві по вул. Пушкінській біля будинку №39 водій ОСОБА_1 керуючи т/з Iveko daily 35S д/н НОМЕР_1, в порушення вимогп.п.2.3.б,10.1Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався в безпеці дій та вчинив зіткнення з т.з. Toyota Camry н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Внаслідок ДТП обидва т.з. отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2017 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження та допитавши правопорушника, потерпілого та свідків, суддя зазначив, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зауважує, що суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.122 КУпАП, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі.

Зазначає, що його транспортному засобу було завдано механічних пошкоджень, а йому матеріальних збитків, дані обставини підтверджуються показами свідка ОСОБА_6, яка підтвердила обставини настання ДТП з вини ОСОБА_1 та те, що він намагався покинути місце ДТП.

Вважає, що пояснення свідка ОСОБА_7 не повинні були братися судом до уваги, оскільки дана особа не була свідком зіткнення транспортних засобів і не бачила всіх обставин ДТП.

Ставить під сумнів і покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки їх не було ідентифіковано на місці, а тому вони можуть не бути пасажирами маршрутного таксі та свідками по адміністративній справі.

Звертає увагу, що водій ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1,3,4 ст.122 КУпАП, про що на нього був складений адміністративний протокол БР №143859 та вилучено посвідчення водія, тоді, як сам апелянт не мав жодного порушення правил дорожнього руху.

Крім того, апелянт зазначає, що ним була направлена заява про проведення авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження у зв'язку з необхідністю встановленням істини в справі та всіх обставин ДТП та визначення точки зіткнення. Після проведення авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження, апелянт зобов'язався надати його висновок до суду.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, на підтримку апеляційної скарги, пояснення особи, відносно якої провадження по справі закрито - ОСОБА_1, який вважав постанову суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повторно дослідивши обставини адміністративного провадження, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Зокрема, судом першої інстанції зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 24.03.2017 року близько 14.00 годин він рухався по вул. Пушкінська в м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом Iveko daily 35S маршрутне таксі №3 та зупинився на зупинці громадського транспорту, його автомобіль стояв та не рухався ні в перед ні назад. Після чого відчув удар у задню частину автомобілю. Вийшов із автомобілю, подивився та позаду автомобілю нікого не було, пасажири маршрутки вказали йому, що автомобіль, який зіткнувся з його автомобілем, проїхав вперед, водієм зазначеного автомобілю виявився ОСОБА_2

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні також не визнав та надав суду покази аналогічні показам в суді першої інстанції. Вважав, що відносно нього протокол про адміністративне правопорушення було складено безпідставно, оскільки, він не порушував правил дорожнього руху, і тому дана ДТП сталася з вини іншого водія.

Апелянт ОСОБА_2 в суді першої інстанції та в апеляційному суді показав, що 24.03.2017 року біля 14.00 годин він рухався по вул. Пушкінській в бік пр. Центрального в лівому крайньому ряді зі швидкістю близько 20 км/год. Автомобіль Iveko під керуванням ОСОБА_1 стояв у місці, де не передбачена зупинка громадського транспорту, а саме в парковочному кармані та здійснював маневр руху заднім ходом, виїхав на його полосу руху та вчинив зіткнення з його автомобілем крайнім лівим кутом бамперу. Після чого водій ОСОБА_1 намагався покинути місце ДТП і тому він проїхав уперед та перегородив йому дорогу та викликав поліцію. Правий бік його автомобілю повністю пошкоджений подряпиною. ОСОБА_1 до приїзду поліції навмисно проїхав до зупинки громадського транспорту і тому на схемі його автомобіль знаходиться на зупинці. Водій ОСОБА_1 зупинився в недозволеному місці та намагався покинути місце ДТП. Наполягав, що у зазначеному ДТП немає його провини, винен тільки ОСОБА_1

Аналогічні покази надала в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6

Проте, показання ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 щодо обставин ДТП.

Так, свідок ОСОБА_8 в суді першої інстанції та в апеляційному суді пояснила, що 24.03.2017 року вона була пасажиром маршрутного таксі №3 під керуванням ОСОБА_1 Сиділа у салоні маршрутки біля водія. По вул. Пушкінська водій зупинив маршрутку перед зупинкою громадського транспорту, після чого вона почула удар. Пасажирка маршрутки сказала, що чорний автомобіль ударив маршрутку, проїхав уперед і став попереду, до маршрутки зайшов ОСОБА_2 та в грубій формі звернувся до водія зі звинуваченнями в ДТП. Вона поспішала і тому покинула місце ДТП, залишивши свій телефонний номер водію маршрутки. Маршрутка перед ударом, під час удару та після удару не рухалась, зупинилась на відстані 1-2 метрів до зупинки громадського транспорту по вул. Пушкінська.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 24.03.2017 року вона була пасажиром маршрутного таксі №3 під керуванням ОСОБА_1 Після зупинки маршрутки на вул. Пушкінська вона почула удар, подивилась у вікно та нічого не побачила, інші пасажири сказали, що автомобіль, який спричинив удар, проїхав уперед та встав попереду маршрутки. До удару, під час удару та після удару автомобіль не рухався, стояв на місці.

Твердження апелянта про те, що свідок ОСОБА_8, не була ідентифікована на місці, а тому вона може не бути пасажиром маршрутного таксі та свідком по адміністративній справі, є неприйнятними, оскільки особа даного свідка ідентифікована в суді першої інстанції, а її допит проводився відповідно до вимог ст. 272 КУпАП. Крім того, факт перебування свідка ОСОБА_8 в маршрутці та на місці ДТП підтвердила свідок ОСОБА_7

Суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням ОСОБА_1, ОСОБА_2 та свідків. Обґрунтовано прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, так як вони були свідками дорожньої пригоди (перебували в маршрутному таксі), є сторонніми особа, які не зацікавлені в результатах розгляду справи, та їх покази об'єктивно узгоджуються із дослідженими судом та наведеними в постанові іншими доказами по справі. А тому доводи апелянта про неприйнятність показів вказаних свідків є безпідставними.

Апеляційний суд критично відноситься до висновків фахівця №17-403 від 15.05.2017 року по комплексному транспортно-трасологічному та автотехнічному дослідженню обставин ДТП, долучених ОСОБА_2 при розгляді справи в апеляційному суді. Оскільки, як вбачається із тексту зазначеного висновку, експерту не було надано на дослідження всі матеріали провадження. Експерт в своєму дослідженні використовував лише ті дані які йому було надано ОСОБА_2, а саме пояснення водіїв ОСОБА_10, та ОСОБА_1, схему ДТП та фото транспортних засобів наданих ОСОБА_2 Проте, поза увагою експерта залишились пояснення свідків - очевидців ДТП.

Крім того, викладені в описовій частині висновку вихідні дані, а саме пояснення водія ОСОБА_2 суперечать тим поясненням, які він надавав апеляційному суду, щодо розташування транспортного засобу Iveko daily 35S д/н НОМЕР_1 перед ДТП. Так, апеляційному суду ОСОБА_2 показав, що водій ОСОБА_11 здійснював маневр виїзду заднім ходом з парковочного карману на вул.. Пушкінська, в результаті чого і сталося ДТП. Проте, в описовій частині висновку зазначено, що автомобіль НОМЕР_2 був припаркований під кутом на проїзній частині вул.. Пушкінська і раптово скотився назад.

Апеляційним судом встановлено, що у дослідженому протоколі огляду місця ДТП зі схемою дорожньо-транспортної від 24.03.2017р. зафіксована обстановка на місці пригоди, відомості про взаємне розташування транспортних засобів після пригоди та місце їх зіткнення зі слів учасників ДТП. (а.с.3)

Однак, вказаний протокол та схема до нього свідчать лише про факт ДТП, яка сталася 24.03.2017 року близько 14:10 год. в м. Миколаєві по вул. Пушкінській біля будинку №39 та не можуть вважатись беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 Оскільки, після пригоди водії змінили розташування транспортних засобів, що вони підтвердили в судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, покази водіїв - учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також свідків пригоди суттєво різняться щодо місця зіткнення транспортних засобів та їх розташування під час ДТП .

Таким чином, висновок фахівцем зроблено на підставі неповних та суперечливих даних щодо обставин ДТП, а тому не може вважатись належним доказом по справі.

Крім того, допитані апеляційним судом інспектора поліції ОСОБА_14. та ОСОБА_12 показали, що в протоколі огляду місця події та схемі до нього, місце зіткнення транспортних засобів вони зазначили зі слів водіїв учасників ДТП, оскільки транспортні засоби після ДТП були переміщені водіями. Так як, пояснення водіїв та свідків ДТП різнились між собою, вони не змогли встановити винуватця ДТП та склали протоколи про адміністративне правопорушення стосовно обох водіїв, в яких зазначили, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України, а водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3б, 13.1 ПДР України. Що також підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №229243 від 24.03.2017 року складеного стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції та апеляційним судом не встановлено достатніх даних на підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 п.п.2.3.б,10.1Правил дорожнього руху України. Тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який підтверджений дослідженими та наведеними в постанові суду доказами.

Що стосується власних висновків ОСОБА_2 щодо порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, то вони носять лише характер припущень і міркувань і суперечать встановленим судом даним.

Посилання апелянта на порушення ОСОБА_1 раніше правил дорожнього руху є неприйнятними, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не доводить його провину у вчиненні адміністративного правопорушення 24.03.2017р., а тому не впливає на рішення суду щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду прийнята з дотриманням вимог закону на підставі наявних у справі доказів і підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.