Справа № 206/796/17
Провадження № 3/206/436/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Грицаюк Н.М.,

при секретарі Захаровій Н.В.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Аграрна, 2 "д-е",

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 103992 від 06.02.2017 року, ОСОБА_3 06.02.2017 року о 19 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. Кадрова, 1 біля ж/д переїзду керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Олгяд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 провину у інкримінованому йому правопорушенні не визнав в повному обсязі та пояснив суду, що він того дня дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, однак транспортним засобом не керував, а лише знаходився у автівці чекаючи на свого сина, який залишив його у автівці, оскільки він потребував медичної допомоги (ліків з аптеки). Та в цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції, провели освідування на стан спяніння та склали протокол. Потім повернувся син разом з невісткою на іншому автомобілі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона працює черговою по переїзду між ж/м Північний та с. Шевченко у м. Дніпро, так 06.02.2017 року вона перебувала на чергуванні, бачила, як стояла автівка біля переїзду, руху не заважала, через деякий час побачила, як під'їхала автівка патрульної поліції, потім ще одна, далі вони відбирали пояснення у свідків, хто саме перебуваав за кермом транспортного засобу не бачила, оскільки від неї до траспортного засобу була значна відстань, приблизно 50 метрів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснив суду, що 06.02.2017 року ОСОБА_3 (його батько) попрохав, щоб він відвіз його додому, тому що він вживав алкогольні напої у друзів, на що той погодився, так рухаючись у напрямку дому на зачиненому переїзді батьку стало зле, тому він покинув його та побіг за ліками додому, який знаходиться приблизно за 1,5 км від місця зупинки. Повернувшись, побачив, що стосовно батька склали адміністартивний протокол, хоча той і не керував транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи надані суду матеріали, пояснення свідків та особи, стосовно якої складено адміністартивний матеріал ОСОБА_3, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, оскільки матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_3 саме керував транспортним засобом. А факт перебування останнього у стані алкогольного спяніння, що підтверджується чеком від приладу Драгер» на імя ОСОБА_3 із позитивним показником 1,68 % проміль не може бути беззаперечним доказом складу адміністартивного правопорушення, що ставиться у провину останнього. Крім того, у проглянутому в судовому засіданні відеоматеріалі з місця події 06.02.2017 року, за допомогою відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, не вбачається факту керування транспортним засобом ОСОБА_3, так як транспортний засіб на момент фіксації і приїзду працівників патрульної служби не рухався. З урахуванням викладеного, підстав для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності у суді не встановлено.

З огляду на вищенаведене, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 279, 283, 284 КУпАП,суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк