Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/6606/16-п Суддя в 1-й інстанції Наумов О.О.
Провадження №33/778/167/17 Суддя в 2-й інстанції Рассуждай В.Я.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Патяк А.С. справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката Патяк А.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично (згідно апеляційної скарги) проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він 24.10.2016 року, о 1 годині 35 хвилин,по вулиці Богдана Завади, 10 у м. Запоріжжі керував автомобілем марки «BMW» держ. номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння та технічного засобу Драгер у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов'язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Патяк А.С., окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні ОСОБА_1 участі не брав, а про існування постанови дізнався лише 23.01.2017 року через пошукову систему на інтернет-ресурсі «Судова влада»? з матеріалами справи фактично був ознайомлений 27.01.2017 року.

Заявлене захисником ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови підлягає задоволенню оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не брав, з матеріалами справи адвокат Патяк А.С. ознайомився 27.01.2017 року, апеляційну скаргу подав 02.02.2017 року.

В апеляційній скарзі адвокат Пятак А.С. просить постанову суду скасувати, а провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що розгляд справи проводився формально, судом першої інстанції було порушено ряд вимог КУпАП, що свідчать про незаконність постанови, зокрема, ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, оскільки в постанові зазначена помилкова адреса. Також зазначає, що суд порушив приписи ч. 3 ст. 278 КУпАП, не вжив усіх необхідних заходів для його належного повідомлення про місце і час розгляду справи, чим позбавив його права надати заперечення стосовно фактичних обставин справи і надати докази на підтвердження своєї невинуватості та прийняв рішення лише виключно на підставі даних протоколу.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги, поданої в його інтересах, був повідомлений за номером телефону, зазначеним його захисником в апеляційній скарзі, крім того, як додатково повідомив захисник в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 дійсно відомо про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Оскільки із заявою про відкладення розгляду апеляції до суду ОСОБА_1 не звернуся, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Захисник - адвокат Патяк А.С. в судовому засіданні наполягав на задоволенні йог апеляційної скарги, постанову суду просив скасувати через порушення судом першої інстанції вимог закону щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд протоколу відносно нього, а провадження закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Клопотань про повторне дослідження доказів або дослідження нових доказів у провадженні на спростовування відомостей, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення в апеляційному суді не заявив.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення захисника та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 051162 від 24 жовтня 2016 року, згідно якого 24 жовтня 2016 року близько 01.35 години водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Богдана завади, 10 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей), на вимогу поліції відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням Drager Alcotest, а також у закладі охорони здоров'я у присутності двох свідків (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких видно, що в їх присутності 24.10.2016 року о 02-00 годині ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей), відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер Алкотестер» та у закладі охорони здоров'я КУ «ЗОНД» ЗОР (а.с. 4,5). Згідно Акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння до ОНД, огляд водія ОСОБА_1 ні на місці, ні в спеціалізованому медичному закладені не проводився у зв'язку із його відмовою від участі в його проведенні (а.с. 2,4).

Дійсність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього підтверджується змістом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1, будучи неодноразово попередженим про адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, в присутності двох свідків відмовився від його проходження. Також зі змісту відеозапису достовірно вбачається, що відмовляючись від огляду на стан алкогольного сп'яніння, водій ОСОБА_1 не заперечував вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом, та не заперечував його перебування у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 13).

Таким чином, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Як в апеляційній скарзі так і в судовому засіданні апеляційного суду захисник не навів жодних фактичних обставин, які не були враховані судом першої інстанції та могли б спростувати висновки суду першої інстанції, викладені в постанові.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Під час розгляду апеляційної скарги були перевірені доводи апелянта про те, що суд першої інстанції порушив приписи ч. 3 ст. 278 КУпАП, не вжив усіх необхідних заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2016 року, ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлення з його змістом та повідомленням про розгляд протоколу в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.

Крім того, згідно протоколу у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_1 безумовно було відомо факт та причини складання протоколу відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи - матеріали справи містять дві судові повістки, направлені на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_1, які повернулися до суду у зв'язку із закінченням строку їх зберігання.

Правильність адреси проживання, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, ознайомившись з протоколом.

Щодо іншої адреси, за якою як сам зазначив захисник в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 проживає в квартирі своїх знайомих, - АДРЕСА_2, то суду першої інстанції відома вона не була.

Таким чином судом першої інстанції було вжито заходи, направлені на своєчасне сповіщення особи про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, у спосіб передбачений ст. 277-2 КУпАП.

Слід також звернути увагу на те, що згідно протоколу, у ОСОБА_1 було вилучене посвідчення водія 24 жовтня 2016 року і про це йому було достовірно відомо не з часу ознайомлення його захисника з матеріалами справи 27 січня 2017 року, тобто через три дні після спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП (а.с. 18).

З наведеного вище випливає, що доводи апеляційної скарги про порушення судом приписів п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, яке призвело до порушення права ОСОБА_1 на захист, є безпідставними.

Посилання адвоката Патяка А.С. на розгляд судом першої інстанції справи у відсутність ОСОБА_1, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки таке право ОСОБА_1 було поновлено при апеляційному перегляді, він як і його захисник мали можливість з'явитися до судового засідання апеляційного суду та в повній мірі реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, але ОСОБА_1 за відсутністю будь-яких перешкод та взагалі без повідомлення про їх існування такою можливістю не скористувався.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 33-35 КУпАП та обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, а призначене судом стягнення є необхідним з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, громадської безпеки, а також запобіганню вчиненню подібних правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Патяк А.С. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Патяк А.С. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай