33/775/82/2017(м) 266/13/17
Категория: ст. 163-1 ч.1 КпАП України Суддя І інстанції: Пантелєєв Д.Г.
Доповідач: Топчій Т.В.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляцію правопорушниці на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працююча головним бухгалтером ТОВ «МТЕК «Інтертранссервіс», мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1,-

визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КпАП України та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у сумі 85 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне порушення від 26.12.2016 року вбачається, що під час проведення позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «МТЕК «Інтертранссервіс» було виявлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного бухгалтера підприємства, припустила порушення ведення податкового обліку, чим порушила пп. 14.1.36, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14; п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1, ст. 134, пп. 135.5.4 п.135.5 ст. 135, 138.1.1 п. 138.1, п.138.2, п.138.4, ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до зниженя податку на прибуток підприємства на загальну суму 1 868 050 грн;

пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 25; п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 185.1, ст. 185, п. 186.3 (ж), ст. 186, п. 187.1, п. 187.8, ст. 187, п. 198.2, п198.3, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201, п. 208.2, п. 208.3 ст.208 ПК України,чим порушила в частині зниження «Податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню» на загальну суму 2 228 386 грн. та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 5 Декларації з ПДВ за липень 2015 р. у сумі 26 049,99 грн;

пп. 240.1.3. п. 240.1. ст. 240, пп. 242.1.3. п. 242.1. ст. 242, п. 249.6. ст. 249 ПК України, що призвело до зниженя екологічного податку на загальну суму 7 243,16 грн. та не надання розрахунків з екологічного податку за 4 квартал 2014 року, 2015 рік, 1-2 квартали 2016 року;

п. 51.1 ст. 51, пп. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, абз. «г» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 пп. п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, абз. «а» п. 171.2, абз. «а» п. 176.2 ст.176 ПК України що призвело до не утримання та не перерахування податку на доходи фізичних осіб з сум додаткового блага наданих робітникам підприємтсва;

п. 44.3 ст. 44 ПК України в частині не забезпечення платником податків зберігання первинних документів по «Звітам про використання коштів виданих на відрядження або під звіт» на загальну суму 4371,32 грн. за 1 квартал 2014;

пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.18.1 ст. 18, п. 171.2 ст. 171 ПК України від 02.12.10 п. 3.2 - 3.6 розділу ІІІ, що призвело до заниження доходу отриманого працівниками підприємства у вигляді додаткового блага.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнана винною у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 163-1 ч.1 КК України та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 85 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки присутня в суді вона не була, з даними, вказаними в протоколі про притягнення її до адміністративної відповідальності не згодна, отримала копію постанови лише 09.03.2017 р., просить скасувати постанову районного суду від 24.02.2017 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ні протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2017 року, ні акт перевірки від 26.12.2016 р в матеріалах адміністративної справи № 266/13/17 не існує взагалі. Є лише в матеріалах адміністративної справи протокол про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2016 року (серія АА № 780703), складений посадовою особою Маріупольської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та акт від 11.11.2016 р. №762/05-19-14-01/33653926 (акт про результати документальної планової виїзної перевірки Маріупольської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №762/05-19-14-01/33653926 від 11.11.2016 року).

Внаслідок чого не зрозуміло, яке саме суд на підтвердження складу адміністративного правопорушення та її вини оцінував документальні докази, оскільки вищезазначені документи відсутні в матеріалах адміністративної справи, та як наслідок це призвело до винесення неправомірного рішення відносно неї.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно неї був складений за її відсутністю, що призвело до того, що їй не були роз'яснені її права й обов'язки передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та як наслідок вона була позбавлена можливості надати свої усні або письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, та знати про накладення на неї адміністративного стягнення.

Разом з цим, до матеріалів судової справи було додано листи (запрошення) Маріупольської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 16.12.2016 року та 03.02.2017 року про виклик для ознайомлення та підпису протоколу про адміністративне правопорушення на 26.12.16 року на 09 год. та на 09.02.17 року на 11 год., а також копії чеків про відправлення листа рекомендованою поштою за № 632 від 22.12.2016 року (час відправлення 15:02 год.) та чеку про відправлення листа рекомендованою поштою за № 330 від 06.02.2017 року (час відправлення 16:40 год.).

Рекомендований лист одержано лише 27.12.2016 року після закінчення робочого дня охороною підприємства (витяг з офіційного сайту УДП поштового зв'язку «Укрпошта» додається).

По факту рекомендований лист за № 330 від 06.02.2017 року одержано лише 13.02.2017 року, тобто вже значно пізніше часу запрошення 09.02.2017 року (витяг з офіційного сайту УДП поштового зв'язку «Укрпошта» додається).

Враховуючи зазначене вважає зазначені листи (запрошення) відносно підписання протоколу про адміністративне правопорушення одержані з запізненням та не можуть вважатися належним повідомленням.

Крім того, апелянт зазначає, що актом перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення передбачається що наслідки після правопорушення у вигляді заниження податків, наступили у 2014-2015 роках та 1-2 квартал 2016 року. Наслідки є завжди результатом будь-якої дії чи бездіяльності, які за часом мали бути здійсненні раніше.

Таким чином, її дії, які нібито склали зміст адміністративного правопорушення, були раніше наслідків. Тобто, передбачений ст. 38 КУпАП тримісячний строк для накладання стягнення сплив.

Тримісячний строк для накладання судом стягнення сплив і у тому разі коли відраховувати цей строк з моменту нібито виявлення фактів порушення у акті від 11.11.2016 р. №762/05-19-14-01/33653926, а постанову суду була винесена 24 лютого 2017 року.

Виходячи з того, що на час розгляду судом адміністративної справи та на теперішній час процесуальні строки для накладення адміністративного стягнення сплили, то постанова на її погляд підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та обговоривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляція правопорушниці підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 ч. 2 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про винесення оскаржуваної постанови суду стало відомо 09.03.2013 р., що вбачається з її заяви до суду. Перевірив обставини, на які посилається ОСОБА_1 вважаю, що клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити, оскільки нею порушений строк на апеляційне оскарження з поважної причини.

Відповідно до вимог ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності ОСОБА_1 яка свою провину у правопорушенні не визнала та бажав надати з цього приводу пояснення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про розгляд справи на 24.02.2017р., та як наслідок справа була розглянута 24.02.2017 р. у її відсутності. Судових повісток про виклик у судове засідання ОСОБА_1 на цю дату до Приморського райсуду матеріали справи не містять. З урахуванням вказаного слід визнати, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом, а саме ст.268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Крім того, зі змісту постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2017 р. вбачається, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови суду не містить в собі даних, на підставі яких суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

За таких обставин оскаржувану постанову суду, не можна вважати законною, тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, накладання адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Оскільки на час апеляційного розгляду справи минуло більше трьох місяців з моменту вчинення правопорушення, дана справа підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.38,247, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського райсуду м. Маріуполя Донецької області від 24.02.17 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 була піддана адміністративному стягненню за ст. 163-1 ч.1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 85 грн.-скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України за закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

Суддя: