Справа № 301/725/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Іршавського районного суду від 11.04.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 17.11.2016 року близько 00:10 години на автодорозі Київ-Чоп 321 км + 500 метрів , керуючи автомобілем марки МАН TGA 18-440 , державний номерний знак НОМЕР_1, при заїзді на територію АЗС Сокар не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого пошкодив майно АЗС , після чого не зупинився і залишив місце пригоди, до якої був причетний, чим скоїв правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-4 КпАП України у виді штрафу в розмірі 255 грн. ( двохсот пятдесяти пяти гривень).

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду , оскільки такий було пропущено з поважних причин. Копію постанови суду першої інстанції було отримано ним лише 27.04.2017 року після повернення з відрядження. Крім того, просить скасувати постанову Іршавського районного суду від 11.04.2017 року , а матеріали справи повернути для усунення недоліків та належного оформлення до Іршавського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Вказує на те, що провадження у справу було розпочато в порушення вимог ст. 38, 247, п 7 КУпАП, відповідно до яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП . Крім того зазначив, що не бачив, що своїм автомобілем пошкодив майно АЗС , а тому умислу на залишення місця пригоди не мав.

Перевіривши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає до задоволення , а апеляційна скарга до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справу може бути розглянуто під час її відсутності лише у випадках , коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи .

Судом першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримано, матеріали справи не містять відомостей про направлення на адресу проживання ОСОБА_1 повістки з повідомленням про місце і час розгляду справи.

Крім того, апеляційним судом встановлено , що оскаржуване судове рішення ОСОБА_1 отримав після повернення з відрядження , після чого, 28.04.2017 року звернувся з апеляційною скаргою на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.04.2017 року.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин і такий підлягає до поновлення.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи вказаних вимог КпАП України не дотримався внаслідок чого прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів та іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.03.2017 року зазначено лише час та місце , де водій здійснив пошкодження майна АЗС. З пояснень працівника АЗС ОСОБА_2 вбачається, що після перегляду відеозапису виявила , що автомобіль марки МАН TGA 18-440 , державний номерний знак НОМЕР_1, при заїзді на територію АЗС Сокар та проїжджаючи повз інший вантажний автомобіль та колонку (ПРК) виступаючими частинами причепа зігнув верх колонки. Після спроби проїхати дальше , водій напевне зрозумів , що йому щось заважає , а тому здав заднім ходом та обїхав колонку та автомобіль. З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається , що дійсно 17.11.2016 року близько 00:10 години на автодорозі Київ-Чоп 321 км + 500 метрів , керуючи автомобілем марки МАН TGA 18-440 , державний номерний знак НОМЕР_1, при заїзді на територію АЗС Сокар здійснював декілька спроб припаркуватися, однак не помітив , що пошкодив колонку, хоча постійно дивився у дзеркала заднього виду. Після того як припаркувався на території АЗС, повечеряв та через кілька хвилин поїхав.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку , про те, що матеріали провадження не містять доказів , на підставі яких можливо прийти до висновків про те, що водій ОСОБА_1 знав про пошкодження ним майна АЗС . З матеріалів справи не вбачається, що працівники АЗС повідомляли водія про пошкодження колонки та те, що водій покидав транспортний засіб для огляду автомобіля чи ПРК 10 . Крім того, матеріали справи не містять висновку про спричинену шкоду та протокол ( акт ) огляду пошкодженої ПРК 10.

Суб'єктивна сторона правопорушення , передбаченого ст. 122-4 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП , оскільки останній не усвідомлював , що при заїзді ним на територію АЗС відбулося пошкодження майна АЗС , а тому його діяння не містять складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю доводи апеляційної скарги такими, що підлягають задоволенню частково, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 112-4 КУпАП такою, що підлягає скасування із закриттям провадження по справі .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іршавського районного суду від 11.04.2017 року.

Постанову Іршавського районного суду від 11.04.2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити , на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку з відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: