Провадження № 33/772/82/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І. з участю адміністративного порушника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2016 року, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 911723 від 18.11.2016 року, 17.11.2016, о 23 год. 50 хв. водій ОСОБА_2, в м. Вінниці по вулиці Лебединського, 3, керував транспортним засобом марки «Peugeot Partner», н/з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер алкотест 6820», який показав 1,00 %, в присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Своїми навмисними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275,6 грн. (двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп.) в дохід держави.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2016 року щодо нього та просить закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення у зв"язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що викладені в постанові суду обставини скоєного ним адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, не було визначеного характерні ознаки перебування особи в нетверезому стані, крім того, після його незгоди з результатами тесту на алкогольне сп'яніння, працівники поліції відмовили йому в проходження медичного огляду в медичній установі.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 266 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має функції.Перед проведенням огляду на стан сп'яніння працівник поліції інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу зобов'язаний надати свідоцтво про державну реєстрації та свідоцтво про його повірку.

У протоколі зазначені свідки, а також у акті огляду на стан сп"яніня зазначені прізвища свідків та містяться їх підписи.

Допитати вказаних свідків під час апеляційного розгляду не представилось за можливе, ос кільки на виклики до суду вказані особи не з'явились.

Також не з'явився до апеляційного суду інспектор патрульної служби, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд в закладах охорони здоров'я проводиться у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

В судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_2 заявляв, що був не згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння,та сам пропонував поліцейським пройти огляд в медичній установі, на що йому було відмовлено.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до наказу МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1213/27858, а саме п.5 розділу 11- перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що відповідно до протоколу, здійснено не було.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності,через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_2.у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме відсутності підпису особи, яка притягується до відповідальності і яка не згодна з освідуванняим на місці.

Як вже зазначалось, допитати свідків ОСОБА_3та ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду не представилось за можливе,оскільки на неодноразові виклики до суду вказані особи не з'явились. Не було задоволено клопотання місцевим судом і про виклик вказаних свідків до суду першої інстанції, за клопотанням ОСОБА_2 при відсутності пояснень свідків в матеріалах провадження та наполегливої позиції ОСОБА_2 з цього приврду.

Дані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при умові, що ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прийняте суддею рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі;3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову.

Відповідно до ст. 247 п.7 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, є обставинами, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення .

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи неможливість направлення справи апеляційним судом на доопрацювання та за умови закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись 55 Конституції України,ст. ст. п.1 ст. 247, 293, 294

КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: