АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/210/17 Головуючий у І-й інстанції - Кузнецов Р.О.
Справа № 216/5901/16-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 340 грн. 00 коп. та стягнуто судовий збір в сумі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим та на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 20 листопада 2016 року, о 10:30 годині, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на перехресті з круговим рухом по вул. П.Калнишевського - пр. Поштовий - вул. Лермонтова, біля зупинки громадського транспорту «пл. Визволення» біля супермаркету «Сільпо», керуючи транспортним засобом - автомобілем Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1, не був уважним, не обрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався інтервалу, та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz 3120, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який по інерції допустив наїзд на автобус Mercedes Benz 3120, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок чого останнім було завдано механічні ушкодження, чим спричинено матеріальні збити.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 06.02.2017 року скасувати та провадження у справі - закрити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не в повній мірі з'ясовано усі фактичні обставини, не надано належної оцінки доказам у справі. Крім того зазначає, що суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду.

Так, на думку ОСОБА_1, суд визнав належним доказом протокол, складений відносно нього працівниками поліції АП2 №370919, та не взяв до уваги той факт, що він не відповідає нормам інструкції Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, а відповідає вимогам інструкції, затвердженої Наказом МВС 1376 від 06.11.2015 року, оскільки наявний бланк протоколу був виготовлений до затвердження інструкції №1395 що робить його недопустимим як доказ. Також вказує, що згадану постанову суду першої інстанції було винесено в порушення норм ст. 268 КУпАП та п. 8 Інструкції №1395 від.06.11.2015 року за його відсутності, хоч і згідно ст. 268 КУпАП явка особи, що притягується до адміністративної відповідальності до органу, що вирішує справу, є обов'язковою. У зв'язку з цим його захисником було заявлено клопотання про відкладення справи, але воно було проігнороване. Крім того, під час розгляду справи його захисником ОСОБА_3 було подане клопотання про невідповідність бланку протоколу вимогам КУпАП, про невідповідність підпису особи, яка притягується до відповідальності, в протоколах, складених в той день, та про повернення всіх матеріалів для усунення недоліків до поліції, що також судом було проігноровано. Крім того, судом відмовлено і в долученні до матеріалів справи мирової угоди від 30.01.2017 року про повернення відремонтованого автомобіля ОСОБА_4 та упущеної вигоди у сумі 16400 грн. та відсутність з боку останнього претензій, що може бути визнане судом як пом'якшувальна обставина.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5, що представляв інтереси ОСОБА_1, підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події, що була підписана всіма учасниками пригоди, в тому числі ОСОБА_1, без зауважень, та фототаблицею до неї; показаннями водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_2, протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 238048, кладеним відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним одночасно адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що бланк протоколу, складеного у відношенні нього, не відповідає вимогам інструкції Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, та про обмеження його права на участь у судовому засіданні та захист, суд апеляційної інстанції оцінює критично та вважає за необхідне зазначити, що вони в цілому мають формальний характер та не спростовують ані факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ані законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Посилання апелянта на те, що суд безпідставно не врахував пом'якшуючу його покарання обставину, а саме відшкодування шкоди потерпілому, та не залучив відповідний підтверджуючий документ до матеріалів справи, є неспроможними зважаючи на те, що судом було обране м'якіше покарання з числа передбачених санкцією ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця