Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2003/17
Провадження № 3/376/496/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2017 р.

Суддя Сквирського районного суду Київської області Віговський С.І., при секретарі Кропивлянській С.М., за участю прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира матеріали адміністративної справи, які надійшли від управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Київській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, депутат Сквирської міської ради, у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726, Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_2, будучи депутатом Сквирської міської ради Київської області, будучи згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), а отже субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року за № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 958/29088, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Так, відповідно до рішення Сквирської міської ради Київської області № 4- 1-VII від 01.12.2015 року «Про підсумки чергових виборів депутатів Сквирської міської ради, обраних 25 жовтня 2015 року та визнання їх повноважень» за громадянином ОСОБА_2 визнано повноваження депутата Сквирської міської ради VII скликання, обраного 25 жовтня 2015 року, та вручено посвідчення депутата.

Згідно з матеріалами справи, 22.03.2017 року ОСОБА_2 письмово попереджений про встановлені Законом обмеження та йому розяснено про необхідність, відповідно до вимог ст. 45 Закону, в строк до 1 квітня поточного року подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік. Також ОСОБА_2 повідомлено, що для подання зазначеної декларації необхідно використовувати особистий ключ електронного цифрового підпису.

Отже, ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений з необхідністю заповнення та подачі декларацій за 2016 рік.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 даного Закону за вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже ОСОБА_2, будучи депутатом Сквирської міської ради є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року за № 1975-VIII внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 51 такого змісту:

«51. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, ОСОБА_2 таку декларацію подавав уперше, то він мав її подати до 01 травня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обовязок подання щорічної декларації за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію лише о 19 год. 50 хв. 20.06.2017 року, тобто несвоєчасно без поважних причин.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 зазначає, що він не подав вчасно декларацію, оскільки мав проблеми з виготовленням електронного ключа (мав електронну поштову скриньку на mail.ru): у квітні він почав його робити, а потім мав проблеми на сайті НАЗК (тривалий час не міг зареєструвати декларацію). У подальшому ОСОБА_2 у червні виготовив новий електронний ключ та успішно подав декларацію. Крім того, як пояснює ОСОБА_2, секретар міської ради лише в усній формі його повідомляла про необхідність подачі декларації.

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки відповідно до матеріалів справи, електронний цифровий підпис ОСОБА_2 отримав 15.03.2017 року в акредитованому центрі сертифікації ключів ПриватБанку, проте ним не скористався. У подальшому, 13.06.2017 року він там же знову отримав електронний цифровий підпис. Автоматично при отриманні наступного електронного цифрового підпису попередній припиняє свою дію (втрачає чинність). Крім того, 22.03.2017 року, його під підпис попереджено про встановлені Законом обмеження та йому розяснено про необхідність у строк до 1 квітня поточного року подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Як вбачається з додатку 4 послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2, наданіНаціональним агентством (вх. № 2185 від 08.08.2017 року), стало відомо, що останній 20.06.2017 року о 18:43 год. розпочав сесію, заповнив та переглянув декілька розділів декларації, був повідомлений про логічні помилки та о 19:50 год. натиснув кнопку «Подати документ» і отримав повідомлення про подання документу підтвердженого електронним цифровим підписом «Документ подано».

Відповідно до рішення НАЗК від 08.06.2017 року за № 224 «Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено, що такі перебої мали місце лише в березні 2017 року. Проте нічого не заважало ОСОБА_2 подати свою декларацію у березні в інший час перебоїв (періодів) або у квітні.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2, будучи депутатом Сквирської міської ради Київської області, являючись субєктом відповідальності відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону на якого поширюється його дія та примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 51 Прикінцевих положень даного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та перевіривши докази, що додані до матеріалів справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП виходячи з наступного.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та повязаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад указаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків, як обовязкового елементу обєктивної сторони, в той час як обовязковим елементом обєктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Таким чином, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України).

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, просив суд справу розглядати без його участі, про що подав відповідну письмову заяву.

Оцінюючи зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю доведена та в його діях наявний склад зазначеного корупційного правопорушення.

Обставин, що виключають провадження у справі не встановлено.

Строк накладення адміністративного стягнення, на момент розгляду справи, згідно ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення не закінчився.

Обставин що помякшують відповідальність правопорушника не встановлено.

Обставин що обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та ступінь вини порушника, його майновий стан, суд вважає накласти на ОСОБА_2 стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевказаного, керуючись ч. 1 ст. 1726, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_3