АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/438/17 Суддя 1-ї інстанції: Руднєва О.О.
Провадження № 33/790/406/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2016 року ОСОБА_2 14.12.2016 року близько 04-00 у м. Харкові по вул. Клочківській, 193 передав керування транспортним засобом Мітсубісі, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, яка по вул. Клочківська 193 у м. Харкові керувала цим автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Апелянт посилається на вимоги п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України 14 від 23.12.2005 року де зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Вказує, що про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння йому не було відомо, зовнішніх ознак такого спяніння не виявлялось. Про факт перебування останньої у стані спяніння йому стало відомо лише після проведення обстеження, результат якого становив 0.33 проміле, що на його думку є незначним відхиленням від норми, легким ступенем спяніння, тому він не мав підстав вважати, що ОСОБА_3 перебуває у стані спяніння.

Вказує, що суддею суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів на підтвердження вищезазначеного висновку, а саме Акту медичного огляду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Зі змісту наявної в матеріалах справи постанови від 16.02.2017 року вбачається, що судом особисто не були встановлені обставини вчинення адміністративного правопорушення, а є лише посилання на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2016 року серії АП2 №400549, тобто суд прийшов до висновку про існування вини ОСОБА_2, не встановивши особисто обставин правопорушення.

Крім того, у вказаній постанові відсутнє обовязкове посилання на пункт Правил дорожнього руху, який було порушено ОСОБА_2

При винесенні рішення про доведеність вини ОСОБА_2 суд першої інстанції, як на доказ послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2, та протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3, але рішення, яке було прийняте за результатами розгляду останнього суд не навів, та не надав жодної оцінки наявним в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2 щодо відсутності у останнього вини, та не обґрунтував їх неприйняття до уваги.

Зазначене суперечить вимогам статті 283 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає, за необхідне скасувати постанову, та закрити провадження у справі на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на даний момент строків, передбачених статтею 38 КУпАП, оскільки при їх закінченні апеляційний суд позбавлений можливості встановлювати нові обставини, та надавати їм оцінку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1