Справа № 161/4056/17
Провадження № 3/161/1222/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 11 травня 2017 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 10.01.2017 року підданого адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування на 1 рік,

на даний час за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 03-ої години 35 хвилин, 4 березня 2017 року по вул. І.Франка, в м. Луцьку, водій ОСОБА_1,будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, керуючи транспортним засобом, а саме: автомобілем НОМЕР_1, всупереч вимог п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В судові засідання, призначені на 28 березня 2017 року, 07 квітня 2017 року, 26 квітня 2017 року, 11 травня 2017 року, ОСОБА_1 не прибув, хоча повідомлявся про виклики до суду належним чином, шляхом направлення повідомлень-повісток за місцем проживання, однак причини неявки суд не повідомив.

Зокрема, на 28 березня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, однак до суду не зявився, причини не явки не повідомив (а.с.12).

На 7 квітня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, однак до суду не зявився та 6 квітня 2017 року до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із відрядженням до Німеччини (а.с.13-14).

На 26 квітня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, однак до суду не зявився та 25 квітня 2017 року до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із тим, що перебуває на лікуванні у КЗ «ЛМКЛ №1», зобовязався в наступному судовому засіданні предявити листок тимчасової непрацездатності. Також, долучив копію закордонного паспорта у підтвердження поважності його неприбуття у судове засідання, призначене на 7 квітня 2017 року (а.с.15,17-19).

На 11 травня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим про розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, однак до суду не зявився та 10 травня 2017 року до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із тим, що бажає укласти договір із захисником для належного захисту своїх прав. Також, долучив листок тимчасової непрацездатності серії АГФ №493183 у підтвердження поважності його неприбуття у судове засідання, призначене на 26 квітня 2017 року (а.с.20-22).

Суд вважає, що місце проживання ОСОБА_1 встановлювала особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, та зазначене місце проживання ОСОБА_1 підтвердив, та сам власноручно зазначив своє місце проживання в розписці працівникам поліції (а.с.1).

Згідно ст.19 ЗУ Про поштовий звязок користувачі мають рівні права на користування послугами поштового зв'язку на всій території України, мають право на одержання поштових відправлень на свою домашню, службову адресу, до запитання чи з використанням абонементних скриньок.

Суд, встановив, що за таких обставин судом не було порушено права ОСОБА_1 отримувати повідомлення про час та місце судового засідання, оскільки на його адресу надходили повідомлення про виклик до суду, інші способи повідомлення ОСОБА_1 законом не передбачені, а ухилення адресата ОСОБА_1від отримання поштової кореспонденції, хоча останній має можливість зявлятись до канцелярії суду та подавати клопотання про відкладення розгляду справи, вважає, що дії ОСОБА_1 свідчать про намагання затягнути розгляд справи до закінчення передбаченого законом строку накладання адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд встановив, що 11 травня 2017 року ОСОБА_1 в суд не зявився без поважної причини, зазначена в заяві ОСОБА_1 причина неприбуття через бажання укласти угоду з захисником, свідчить про намагання ухилитись від відповідальності, оскільки до даного судового засідання в нього було достатньо часу для укладання угоди з захисником.

Відповідно до ст.268 КУпАП суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 ухиляється від явки в судові засідання тривалий час.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №150474 від 04 березня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень та підпису в протоколі, що підтверджує його відмову від проходження огляду на стан спяніння (а.с.1).

В судове засідання, призначене на 26 квітня 2017 року за судовим викликом зявилися свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, які були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 проходи огляд на стан алкогольного спяніння.

Зокрема, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що 04 березня 2017 року заступила на чергування в складі групи швидкого реагування громадської організації. Надійшов виклик від працівників поліції про підкріплення, оскільки зупинили водія із підозрою на те, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. Приїхавши на місце події, ззовні було видно, що водій перебував в стані алкогольного спяніння. Також, свідок зазначила, що у її присутності та у присутності іншого свідка, водій автомобіля відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», а також відмовився їхати до наркодиспансеру.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 04 березня 2017 року заступив на чергування в складі групи швидкого реагування громадської організації. Під рано, близько 03-04 години надійшло повідомлення від працівників поліції про підмогу, оскільки зупинили водія з ознаками алкогольного спяніння. Прибувши на місце події, у присутності свідків водію запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», однак останній відмовився. Водію також запропонували проїхати до наркодиспансеру, однак і від цього він відмовився. Також, свідок додав, що із зовнішніх ознак можна було встановити, що водій перебував у стані алкогольного спяніння про що свідчили його нестійка хода, різкий запах алкоголю, непослідовна, нерозбірлива мова, порушена координація рухів. Окрім того, свідок зазначив, що не памятає чи предявляв водій працівникам поліції водійське посвідчення.

Відповідно до висновку №668 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 04.03.2017 року встановлено, що водій ОСОБА_1 о 04-ій годині 30 хвилин 04 березня 2017 року відмовився від проходження медичного огляду (а.с.4).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 04.03.2017 року встановлено, що відмова водія ОСОБА_1 зафіксована у присутності зазначених свідків (а.с.5).

Відповідно до рапорту інспектора роти №4 БУПП в м. Луцьку ДПП л-т поліції ОСОБА_4 від 04.03.2017 року встановлено, що на зупинці громадського транспорту помітили автомобіль із увімкненою аварійною сигналізацією. Було прийняте рішення встановити причини зупинки. Водій ОСОБА_1 предявив тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом без документу, зо посвідчує особу. В подальшому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, однак останній, у присутності свідків, відмовився (а.с.8).

Згідно розписки ОСОБА_5 від 04.03.2017 року встановлено, що вона зобовязалася доставити автомобіль водія ОСОБА_1 за адресою : м. Луцьк, вул. Шевченка, 10 (а.с.9).

Таким чином, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, доказів, суд встановив, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння і його винуватість підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №150474, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які були безпосередньо допитаними у судовому засіданні, висновком №668 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 04.03.2017 року,рапортом, розпискою тимчасової передачі права керування транспортного засобу (а.с.1-9).

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка впродовж року була піддана адміністративному стягенню за ч.1 ст.130 КУпАП, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130КУпАП,встановлено додаткове адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи та довідки УПП ДПП у м. Луцьку вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 12 місяців постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2017 року (а.с.3).

При накладенні стягнення суддя враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника який притягується до адміністративної відповідальності, впродовж року підданого адміністративному стягненню, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують відповідальність та обтяжують відповідальність, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу згідно санкції статті за якою адмінправопорушник притягається до адміністративної відповідальності із позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 320 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян,тобто 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Ковальчук В.О.