Справа№464/8350/16-п
пр.№ 3/464/27/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

Н е ж у р и Ігоря-Григорія Богдановича, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

працює водієм автотранспортних

засобів групи мобільного реагування у ЛФ ТзОВ «ВЕНБЕСТ»,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

До Сихівського районного суду м.Львова із Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 383129 від 06.11.2016 року ОСОБА_3-.Г.Б. 06 листопада 2016 року близько 22 год. 15 хв. у м.Львові по пр. Чорновола в напрямку пр. Свободи, 7 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою технічного приладу DRAGER у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

У суді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3-.Г.Б. свою вину в інкримінованому йому правопорушенні заперечив, та вказав, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Пояснив, що 06 листопада 2016 року він заступив на свою робочу зміну на ТзОВ «ВЕНБЕСТ», перед початком виконання обовязків якої, всі працівники, в тому числі і він, проходять щозмінний передрейсовий медичний огляд, який вказаного числа о 07:35год. показав, що він придатний до керування транспортом. Ввечері цього дня близько 21:55год. він, керуючи службовим автомобілем НОМЕР_1, здійснював рух по пр. Свободи в напрямку до пр. Шевченка, що у м.Львові. Проїжджаючи перехрестя пр. Свободи, 7 та вул. Дорошенка, що у м.Львові, він помітив, що автомобіль марки «Merсedess», номерний знак якого не зауважив, виїхав з площі Ринок, що у м.Львові на смугу дороги, по якій він рухався, і він, намагаючись уникнути зіткнення, здійснив маневр, внаслідок чого його автомобіль занесло, та він, не впоравшись з керуванням свого автомобіля, здійснив зіткнення з електричним стовпом, на якому розміщені світлофор та рекламний щит, внаслідок чого його автомобіль отримав технічні пошкодження. Також пошкодження зазнали скляні двері кафе, що знаходилося поряд. Особу, яка спричинила зіткнення, встановити не виявилося можливим, так як такий з місця пригоди поїхав. В автомобілі разом із ним був його напарник по роботі ОСОБА_4, який отримавши травми, був госпіталізований до лікарні. Після чого приїхали працівники поліції, та він, перебуваючи у шоковому стані, а також враховуючи те, що його боліла голова, так як він нею під час зіткнення ударився, не дуже зауважував, що йому давали інспектори підписувати. Огляд на стан алкогольного спяніння на місці пригоди памятає, що проходив, однак який був результат такої, не зауважив. Вказує, що проходив ще два рази огляд на стан спяніння у медичному закладі за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810». Згодом також був госпіталізований у лікарню.

Захисник ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів адміністративної справи; у суді пояснив, що проведення огляду на стан спяніння учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що травмовані, є обовязковим у закладі охорони здоровя. Таке обстеження ОСОБА_3-Г.Б., після проведеного огляду на стан спяніння на місці дорожньо-транспортної пригоди, було зроблено у ОКЗ ОСОБА_5 та у висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння вказано результати двох аналогічних досліджень, одержані з проміжком часу 15 хв., які показали показник кількості алкоголю у крові ОСОБА_3-.Г.Б. 0,22 проміле та 0,2 проміле відповідно. Одержані результати досліджень з використанням спеціальних технічних засобів містять розбіжності у визначенні вмісту еталону в крові ОСОБА_3-.Г.Б., а останній із них вказує на відсутність ознак спяніння у нього, а тому за наявності таких розбіжностей у показниках, одержаних при застосуванні алкотестера, в умовах медичного закладу було необхідно провести лабораторне дослідження з використанням зразків біологічного середовища у відповідності до положень Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоровя від 09 листопада 2015 року №1452/735, однак такого проведено не було. Крім цього, зазначив, що в подальшому, через кілька годин від часу вказаного огляду у медичному закладі, після того, як ОСОБА_3-.Г.Б. залишив приміщення 8-ої ЛКЛ, куди його було госпіталізовано невдовзі після дорожньо-транспортної пригоди, він повторно прибув у ОКЗ ОСОБА_5, де на його вимогу було проведено огляд з приводу виявлення у нього ознак спяніння із відібранням та проведенням лабораторного аналізу зразків біологічного середовища, та згідно даного висновку слідів алкогольного спяніння у ОСОБА_3-Г.Б. не виявлено. На підставі вищенаведеного, вважає, що докази вини ОСОБА_3-Г.Б., викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, а у відповідності до положень Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3-.Г.Б. за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4, який за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3-Г.Б. та його захисника ОСОБА_2 був допитаний як свідок, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст. 384, 385 КК України, пояснив суду, що він із ОСОБА_3-.Г.Б. разом працюють на ТзОВ «ВЕНБЕСТ». На свою робочу зміну він заступив 06 листопада 2016 року, цілий день був із ОСОБА_3-.Г.Б., ознак, що останній перебуває у стані алкогольного спяніння у нього він не помічав, не було запаху алкоголю, як від нього, так і в самому автомобілі, а те, що в нього тремтіли руки, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, може бути наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка з ними трапилася. Додатково зазначив, що на роботі працівники ТзОВ не вживають алкогольні напої, так як, перед початком виконання своїх обовязків, всі працівники проходять щозмінний передрейсовий, а в подальшому і післярейсовий медичні огляди водіїв, а також по їхніх маршрутах часто їздить начальство, яке їх перевіряє. Зазначив, що після дорожньо-транспортної пригоди він був госпіталізований до лікарні, а тому при оглядах ОСОБА_3-.Г.Б. на стан алкогольного спяніння був відсутній.

На неодноразові виклики в судове засідання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3-Г.Б. за ч.1 ст. 130 КУпАП та які, як вбачається із письмових пояснень, долучених інспекторами поліції до матеріалів справипро адміністративне правопорушення, були свідками проходження огляду на стан спяніння особи, що притягається до адміністративної відповідальності на місці дорожньо-транспортної пригоди, а також інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_9, яка складала вказаний протокол відносно ОСОБА_3-.Г.Б. та лікаря-нарколога ОСОБА_10, яка проводила медичний огляд для встановлення стану спяніння останнього в приміщенні кабінету оглядів ОКЗ ОСОБА_5, для допиту їх у якості свідків, не зявилися.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_11-.Г.Б., його захисника ОСОБА_2, пояснення потерпілого ОСОБА_4, допитаного, як свідка, оглянувши відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи та докази, наявні у такій, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3-Г.Б. за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в станіалкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна абонеобережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказамив справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження медичного огляду на стан спяніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоровя від 09 листопада 2015 року №1452/735 /далі Інструкція/.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.8 Розділу І Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан спяніння учасників цієї пригоди є обовязковим у закладі охорони здоровя.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою № 775023 про дорожньо-транспортну пригоду, виданою Управлінням патрульної поліції у м.Львові ДПП 23.01.2017р., 06.11.2016 року о 22:40 год. по пр. Свободи, 7 у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на інші види перешкод за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ТОВ «ВЕНБЕСТ», під керуванням ОСОБА_3-.Г.Б.; потерпілим внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_4, який був травмований. Крім травм, які зазнав ОСОБА_4, такі отримав також і сам ОСОБА_3-Г.Б., що підтверджується медичною довідкою МТП № 2, наявною в матеріалах справи.

Згідно висновку, який оформлявся інспектором поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди о 22.36 год., складеному на підставі проведеного інспектором огляду на стан спяніння за допомогою алкотесту «Drager Alkotest-6820» від 06.11.2016р., , ОСОБА_3-.Г.Б. перебував у стані алкогольного спяніння, а саме показник кількості алкоголю у його крові 0,44 проміле.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції за № 1664 від 07.11.2016 року, складеному відносно ОСОБА_3-.Г.Б. о 00:15 год., який здійснювався в приміщенні кабінету оглядів ОКЗ ОСОБА_5вже після огляду останнього інспектором на місці дорожньо-транспортної пригоди, такий перебуває у стані алкогольного спяніння, а саме показник кількості алкоголю у крові ОСОБА_3-.Г.Б. при першому огляді - 0,22 проміле та при повторному огляді - 0,2 проміле; дослідження проводилося газоаналізатором «Alkotest-6810».

Як вбачається, одержані результати досліджень з використанням спеціальних технічних засобів містять розбіжності у визначенні вмісту еталону у крові ОСОБА_3-Г.Б., а останній з них вказує на відсутність ознак спяніння у нього, а тому, вважаю, що за наявності таких розбіжностей у показниках, одержаних при застосуванні алкотестера в умовах медичного закладу, необхідно було провести лабораторне дослідження з використанням зразків біологічного середовища у відповідності до положень Розділу ІІІ Інструкції, однак таке дослідження, як встановлено, проведено не було. Враховуючи неявку на неодноразові виклики у судові засідання лікаря-нарколога ОСОБА_10, яка проводила медичний огляд для встановлення стану спяніння ОСОБА_3-Г.Б. в приміщенні кабінету оглядів ОКЗ ОСОБА_5, зясувати причини не проведення такого дослідження, не виявилося можливим.

Згідно висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння № 002770, долученого ОСОБА_3-.Г.Б. до матеріалів справи,проведеного 07.11.2016 року о 14 год. 40 хв. після того, як він залишив приміщення 8-ї ЛКЛ, куди його було госпіталізовано невдовзі після дорожньо-транспортної пригоди, по його власній заяві лікарем-наркологом ОСОБА_12 у ОКЗ ОСОБА_5 з відібранням у нього зразків біологічного середовища, у такого слідів алкогольного спяніння невиявлено.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На підставі вищенаведеного, вважаю, що в частині неможливості обґрунтування звинувачення на доказах, одержаних з порушенням порядку, передбаченого Інструкцією, результати тесту на вміст алкоголю, проведеного безпосередньо працівниками УПП, не можна приймати до уваги, як доказ одержаний з порушенням вимог чинного законодавства, а слід взяти до уваги результати обстеження ОСОБА_3-Г.Б. у медичному закладі ОКЗ ОСОБА_5, за наслідками яких слідів алкогольного спяніння у такого не виявлено.

Крім цього, варто звернути увагу, що відповідно до технічної характеристики «Drager Alkotest-6820», відносна похибка виміру приладу становить 0,04 в діапазоні 0,00-0,84 (проміле).

Також варто зазначити, що згідно вищезгаданої довідки № 775023 про дорожньо-транспортну пригоду, виданою Управлінням патрульної поліції у м.Львові ДПП 23.01.2017р., огляд ОСОБА_3-Г.Б. на стан спяніння на місці дорожньо-транспортної пригоди не проводився через відсутність ознак спяніння.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_3-.Г.Б. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, у зв'язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України та керуючись п.2.9а Правил дорожнього руху України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоровя від 09 листопада 2015 року №1452/735, постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1. ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мичка Б.Р.