Справа № 309/3820/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду від 24 листопада 2016 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними строком один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 08.11.2016 року о 02 год. 20 хв. в м.Хуст по вул.Львівській, керував транспортним засобом марки «Renault Clio Symbol» н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Хустського районного суду від 24.11.2016 року, а справу надіслати на новий розгляд. Вказує на порушення норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто в його відсутності, що позбавило його можливості реалізувати свої права та вплинуло на повноту та об»єктивність судового розгляду, так як судом не було досліджено всі обставини справи. Висновки суду, на його думку, не відповідають фактичним обставинам справи та грунтуються виключно на протоколі про адмінправопорушення, в якому інформація вчинення ним правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки співробітниками поліції його затримано не під час керування автомобілем, а він знаходився на задньому пасажирському сидінні. Автомобілем керував його товариш ОСОБА_4, у якого працівники поліції навіть не взяли пояснення, як і у свідка ОСОБА_5, який також знаходився у автомобілі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хустського районного суду від 24.11.2016 року, посилаючись на розгляд справи місцевим судом у відсутності ОСОБА_1, отримавши пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги закону, а також вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не дотримано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справа розглянута без участі ОСОБА_1 та відсутні докази його належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, згідно оскаржуваної постанови судді, така постановлена суддею Хустського районного суду 24.11.2016 року.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення (а.с.6), даних про вручення ОСОБА_1 судової повістки на вказаний день 24.11.2016 року і час немає.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся у його відсутності, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, не відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про гарантування кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Такі порушення є безумовною підставою для скасування постанови.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Всупереч наведеним вимогам закону, роз»ясненням, що містяться в зазначеній постанові Пленуму ВСУ, суд належним чином не з»ясував обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об»єктивною стороною адміністративного правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, з підозрою на стан алкогольного сп»яніння від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп»яніння .

Стаття 283 КПК України «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» вимагає щоб в постанові, крім інших даних, був викладений опис обставин, установлених при розгляді справи, в даному випадку встановлених судом.

Як видно, із постанови суду, висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення АП2 №504965 від 08.11.2016 року, не дивлячись на відсутність у ньому як пояснень, так і підпису особи, яка притягається до адмінвідповідальності. При цьому, у матеріалах відсутні і пояснення свідків, в тому числі, зазначених у протоколі.

Крім того, суддя у постанові дав невірну оцінку обставинам адміністративного правопорушення, які не вбачаються із цього протоколу та не випливають за змісту ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши одночасно, що мало місце керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та його відмова від проходження медичного огляду на стан сп»яніння, хоча як вбачається із доданого до апеляційної скарги копії протоколу № 1126 від 08.11.2016 року, ОСОБА_1 оглянутий лікарем Хустської районної лікарні ОСОБА_10, що явно не підтверджує висновок про його відмову від проходження такого огляду.

До того ж, в порушення вимог ст. 278 КУпАП судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи належно не перевірено чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Так, пояснення дані в судовому засіданні апеляційного суду особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії АП2№504965 - інспектора СРПП Хустського ВП - ОСОБА_6 з приводу підстав та обставин складання щодо ОСОБА_1 вказаного протоколу, суперечать матеріалам справи №309/3984/16-п про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст..185 КУпАП, яка оглянута апеляційним судом. Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів вказаної судової справи вбачається, що обстеження ОСОБА_1 на встановлення факту вживання алкоголю 08.11.2016 року проводилось, хоча матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - цих даних не містять, а ці документи приєднані до іншої адміністративної справи щодо ОСОБА_1 (ст..185 КУпАП).

Окрім того, допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_8 зазначив про те, що наявний у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2№504965 від 08.11.2016 року підпис як одного зі свідків вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, йому не належить і він явно різниться з його підписом, який він поставив у протоколі від 08.11.2016 року, складеному за ознаками правопорушення, передбаченого ст..185 КУпАП (справа №309/3984/16-п).

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що даний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст..256 КУпАП.

При цьому, жоден із свідків не підтвердили факт як керування ОСОБА_1 автомобілем, так і відмову від проходження огляду, що до того ж спростовано протоколом медичного огляду від 08.11.2016 року.

За таких даних, одних лише пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (працівників поліції) про вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, без належного складання протоколу та матеріалів провадження, недостатньо для прийняття судом законного рішення.

Оскільки наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали справи, як неналежно оформлені - поверненню до органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягають перевірці, органом який склав протокол, а також судом при новому судовому розгляді після усунення зазначених недоліків і повторного скерування справи в місцевий суд.

Оскільки суд першої інстанції розглянув адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в його відсутності, причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, то такий строк підлягає поновленню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП , суддя

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, постанову судді Хустського районного суду від 24 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Матеріали справи за протоколом серії АП2 №504965 повернути до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області для додаткової перевірки.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул