Справа №: 669/457/17 Провадження № 3/669/216/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року смт.Білогір'я

Суддя Білогірського районного суду Хмельницької області Бараболя Н.С., при секретарі Рудій Т.В., за участю прокурора Кучерука Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір'я матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт.Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, з вищою освітою, депутата Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, одруженої,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи депутатом Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області з 04 листопада 2015 року, являючись згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ст.ст. 28, 35 цього ж Закону, ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомила у встановленому законом випадку та порядку сесію Ямпільської селищної ради сьомого скликання про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення від 29 січня 2016 року № 11 «Про оплату праці селищного голови, заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету та порядок надання їм матеріальної допомоги і преміювання» в частині, що стосується її чоловіка ОСОБА_2, який працює на посаді селищного голови Ямпільської селищної ради, та 29 січня 2016 року в приміщенні Ямпільської селищної ради, яка знаходиться по вул. Миру, 8 в смт. Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, під час голосування по вищезазначеному рішенню, в умовах реального конфлікту інтересів, проголосувала «За» прийняття вказаного рішення Ямпільською селищною радою, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося 19 травня 2017 року, свою вину визнала, у вчиненому розкаялася. Крім того, 23 травня 2017 року надала заяву, в якій підтвердила визнання вини та просить продовжити розгляд справи у її відсутності.

Прокурор в судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні корупційних діянь, оскільки її вина повністю підтверджується матеріалами справи.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що учасники пленарного засідання шостої сесії Ямпільської селищної ради сьомого скликання, яке відбулося 29 січня 2016 року, були повідомленні селищним головою Ямпільської селищної ради про необхідність вказати, за наявності, про конфлікт інтересів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУАП, повністю доведена.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає відповідно за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

1) корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

2) приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

3) реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

4) близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 перед прийняттям рішення від 29 січня 2016 року № 11 «Про оплату праці селищного голови, заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету та порядок надання їм матеріальної допомоги і преміювання» повинна була повідомити Ямпільську селищну раду Білогірського району Хмельницької області сьомого скликання про наявність у неї реального конфлікту інтересів та не брати участь у прийнятті вказаного рішення цим органом, чого нею не було здійснено.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень, підтверджується дослідженими судом матеріалами справи, а саме: даними протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 28 квітня 2017 року № 66; протоколом першої організаційної сесії селищної ради сьомого скликання від 04 листопада 2015 року; рішенням першої організаційної сесії селищної ради сьомого скликання «Про затвердження повноважень новообраного голови селищної ради і депутатів селищної ради» від 04 листопада 2015 року №1 з списком депутатів; протоколом другої сесії селищної ради сьомого скликання від 11 листопада 2015 року; рішенням другої сесії селищної ради сьомого скликання «Про затвердження регламенту роботи селищної ради» від 11 листопада 2015 року №1; протоколом шостої сесії селищної ради сьомого скликання від 18 січня 2016 року; протоколом шостої сесії селищної ради сьомого скликання від 29 січня 2016 року; рішенням шостої сесії селищної ради сьомого скликання «Про оплату праці селищного голови, заступника селищного голови з питань діяльності виконавчого комітету та порядок надання їм матеріальної допомоги і преміювання» від 29 січня 2016 року № 11 зі списком депутатів, які були присутні на сесії та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Аналіз наведених доказів в їх сукупності вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та на доведеність вини останнього.

А тому, на підставі положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника, ступеня вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, виключно позитивні характеристики з місця проживання та роботи, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 на підставі ст. 36 КУпАП стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією частини статті за більш серйозне з числа вчинених правопорушень, що буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, та необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі ст. ст. 1, 3, 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 42, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст. ст. 33, 36, 172-7, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 цього ж Кодексу, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 320,00 грн. судового збору, який сплатити за вказаними реквізитами: «Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)»; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області.

Суддя Н. С. Бараболя