Номер провадження: 33/785/1151/17
Номер справи місцевого суду: 520/5504/17
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Грубника В.І. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Одесі, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 06.05.2017 року о 03 год. 35 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «БМВ» (реєстраційний номер НОМЕР_1) по просп. Маршала Жукова в м. Одесі з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, та від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

В апеляційній скарзі захисник Грубник В.І. в інтересах ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з огляду на наступне:

- обставини справи, наведені у постанові, не відповідають дійсності, адже у протоколі зазначено, що він керував автомобілем по просп. Маршала Жукова, 2-а, але це неможливо, оскільки за зазначеною адресою знаходяться торгові павільйони авто-ринку «Успіх»;

- у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, але це також не відповідає дійсності, оскільки у той момент він не керував автомобілем, а знаходився біля нього, намагаючись відправити природні потреби у не відведеному місці, що означає, що поліцейський завадив спробі вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП;

- вимога поліцейського до ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння є незаконною, оскільки проходити такий огляд зобов'язаний тільки водій транспортного засобу, а ОСОБА_2 у той момент мав статус власника транспортного засобу, оскільки не керував ним;

- при розгляді справи судом були порушені принципи змагальності та рівності сторін, адже не були допитані свідки, а відеозаписи були оцінені упереджено, оскільки вони повністю підтверджують невинуватість підзахисного.

Посилаючись на наведені доводи, захисник Грубник В.І. просив скасувати постанову суду 1-ої інстанції та провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, допитавши у якості свідка інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП м. Одеси ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував матеріалами справи та долученими до них відеозаписами події.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого правопорушення підтверджується доказами дослідженими в ході апеляційного перегляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №190570 від 06.05.2017 року, у якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння (а.с. 2);

- поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 06.05.2017 року (а.с. 5, 6), з яких випливає, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на якому зафіксовано, що на зауваження працівника поліції про різке гальмування, ОСОБА_2 відповідає, що він гальмував «плавно», тобто особисто підтверджує, факт керував транспортним засобом і зупинки;

Окрім того, згідноp відеозаписом з камер відео спостереження ТРЦ «Сіті-центр», який був додатково витребуваний в УПП м. Одеси та досліджений в суді апеляційної інстанції, після того, як автомобіль «БМВ», зупинився, з водійської двері вийшов чоловік та направився до дерева, та в подальшому до нього підійшов інспектор поліції та через приблизно 2 хвилини з передньої пасажирської двері вийшов інший чоловік.

Зазначений відеозапис повністю співвідноситься із відеозаписом з нагрудних камер працівника поліції, доповнює картину події та спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом.

Більш того, допитаний в суді апеляційної інстанції у якості свідка інспектор поліції УПП м. Одеси ОСОБА_5 пояснив, що 05.05.2017 року він із з напарницею Швець (яка була за кермом патрульного автомобілю), заступив на чергування та 06.05.2017 року о 03 год. 35 хв. вони знаходились біля ТРЦ «Сіті-центр», коли побачили автомобіль НОМЕР_2, який швидко рухався та з якого гучно лунала музика. З водійського сидіння вийшов чоловік, як він пізніше встановив - ОСОБА_2 та відійшов до дерева. Після чого він підійшов до нього, щоб зробити зауваження. Чоловік був з ознаками алкогольного сп'яніння, та в нього був предмет, схожий на пістолет, який той поклав до карману дверей автомобілю та відмовився надавати будь-які документи. Враховуючи ситуацію, що склалася він викликав підмогу, після чого чоловік надав дозвіл на носіння зброї та документи на автомобіль. В автомобілі знаходився пасажир, який пояснив, що ОСОБА_2 не керував автомобілем. Після цього, працівники поліції зупинили два автомобіля та в присутності двох свідків ОСОБА_2 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі на вул. Воробйова, 9, на що останній відмовився.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника про невірне зазначення у постанові суду 1-ої інстанції, місця вчинення правопорушення, оскільки юридичною адресою ТРЦ «Стіті-центр», є просп. Маршала Жукова, 2, тому вказівка в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення правопорушення за адресою просп. Маршала Жукова, 2 «а» є опискою, яка не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 в інкримінованому йому правопорушенні.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_2 про те, що він транспортним засобом не керував, у співвідношенні з іншими доказами, апеляційний суд вважає їх направленими на уникнення від відповідальності за вчинення правопорушення, оскільки вони спростовуються переліченими вище доказами по справі, визнаними судом апеляційної інстанції належними та допустимими.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки об'єктивно спростовуються наведеними вище доказами, не довіряти яким, поза розумним сумнівом, підстав немає.

До того, ж під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник не надали жодного доказу на підтвердження своїх доводів та на спростування висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції щодо пропонування ОСОБА_2, як водію а/м «БМВ» пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Інструкції) затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені суддею суду першої інстанції правильно, а вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і правильно застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до приписів п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - немає.

Керуючись ст.ст. 33-36, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргузахисника Грубника В.І. в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року відносно ОСОБА_2 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца