Справа № 336/7291/16-п
Пр. № 3/336/55/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що не працює, зареєстрований і мешкає в м. Запоріжжі, по вул. Вольській, 48, за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 20 листопада 2016 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 2 годині 35 хвилин 20 листопада 2016 року керувала автомобілем «Renault Trafic», державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 3 по вул. Бочарова в м. Запоріжжі в стані алкогольного спяніння, який підтверджений актом медичного огляду з комунальної установи «Запорізький обласний наркологічний диспансер Запорізької обласної ради».

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що хоча і випив в зазначений день певну кількість спиртного, проте він не керував транспортним засобом. Цього вечора на його прохання, зумовлене саме перебуванням ОСОБА_1 в стані легкого алкогольного спяніння, за кермо мікроавтобуса, який ОСОБА_1 використовує в своїй підприємницькій діяльності, сів його приятель ОСОБА_2. Впродовж поїздки в справах, яку здійснював ОСОБА_1 цього вечора, транспортний засіб зупинився біля будинку по вул. Бочарова в м. Запоріжжі, де проживає ОСОБА_2, який відлучився з автомобіля, щоб сходити додому за грошима. В цей час до транспортного засобу підїхала автомашина поліції і через гучномовну установку співробітники поліції повідомили про необхідність вийти з салону. Підкоряючись вимозі представника влади, ОСОБА_1 вийшов до поліцейських, але не через пасажирські дверцята, замок на яких був зламаний, а через водійські двері, до яких він перебрався з заднього сидіння. Інспектору поліції, який виказав сумніви щодо тверезості ОСОБА_1, останній повідомив про те, що в даному випадку він не є водієм, проте інспектор заявив, що він має статус водія навіть коли стоїть біля свого автомобіля, тому зобовязаний виконувати вимоги співробітників поліції. Слухати особу, яка фактично керувала автомобілем і до того часу повернулась з домівки, а також другого пасажира щодо фактичних обставин поїздки, поліцейський не став.

Через категоричну незгоду з викладеними в протоколі обставинами він при складанні протоколу на пропозицію співробітника поліції дати пояснення власноручно написав про те, що вину свою не визнає, так як: по-перше, за кермом під час поїздки не перебував; по-друге, автомобіль не був зупинений, а перебував в нерухомому стані, коли до нього підійшли поліцейські.

Що стосується поламаної двері, через два дні після описаних подій, а саме: 22 листопада 2016 року, на замовлення ОСОБА_1 на станції технічного обслуговування були виконані роботи з ремонту і заміни замка двері пасажира вказаного автобуса.

Так як за кермо у стані спяніння він не сідав, просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали відеофіксації правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у звязку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Як випливає з диспозиції частини статті законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол, субєктом зазначених в ній дій є особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює дорожній рух, на що прямо вказує етимологія дієслова керувати.

Разом з тим суддею встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому в якості пасажира.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_1, що є джерелом доказів в справі про адміністративне правопорушення, який послідовно заявляє про свою непричетність до інкримінованих йому дій, заявляючи вже під час складання протоколу, який в силу ст. 251 КУоАП також є доказом в справі про адміністративне правопорушення, про те, що він не керував автомобілем протягом вечора і не знаходився за кермом, коли до автобуса підійшли співробітники поліції. Пояснення такого змісту містяться не лише в протоколі про адміністративне правопорушення, а й на окремому аркуші, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Показання зазначених судом свідків повністю підтверджують пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, свідок ОСОБА_2 показав, що знайомий з ОСОБА_4, який іноді звертається до свідка з проханням сісти за кермо транспортного засобу і повозити його, даючи свідку в такий спосіб заробити. Так само події відбувалися і близько 18-00 години 19 листопада 2016 року, коли ОСОБА_1 зателефонував свідку і, заявивши, що є нетверезим, попросив здійснити кілька поїздок в справах ОСОБА_1 і ОСОБА_3. З вказаною метою свідок прибув до місця проживання ОСОБА_1 одного з будинків по вул. Вольського в м. Запоріжжі, де ОСОБА_1 зберігає і мікроавтобус «Renault Trafic». В салоні, окрім ОСОБА_1, знаходився ОСОБА_3 Свідок протягом вказаного вечора возив вказаних осіб на автомобілі ОСОБА_1 в район вул. Сталеварів, 40 років України, торгівельного центру «Україна». Впродовж вказаного часу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 залишали автомобіль, відлучалися на певний час. Під час поїздки в районі вул. Бочарова в м. Запоріжжі свідок через особисту потребу відлучився додому в одну з квартир в будинку № 8 по вказаній вулиці, а мікроавтобус розташував на стоянці біля будинку № 3 по вул. Бочарова. Коли за спливом нетривалого часу він направлявся до транспортного засобу, біля нього вже знаходилися поліцейські і зясовували обставини, повязані із станом спяніння ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_3 дав судді аналогічні показання.

Показання перелічених осіб, які попереджувались про відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих свідчень, а також приведені до присяги, суд оцінює як допустимі і належні докази.

Логічно підтверджує версію ОСОБА_1 про те, що він вийшов з мікроавтобуса через водійські двері, перебравшись до них у звязку з блокуванням дверей з боку пасажира, акт виконаних робіт про те, що субєкт господарювання в сфері надання послуг з ремонту транспортних засобів з 22 по 25 листопада 2016 року надав ОСОБА_1 послугу з відновлення і заміни замка двері пасажира транспортного засобу «Renault Trafic», державний номер НОМЕР_1, в сумі 4870 грн.

Не спростовує встановлені судом обставини і наданий суду відеозапис події, який в силу ст. 251 КУпАП також є джерелом доказів і засобом фіксації правопорушення та з якого випливає, що о 02 годині 20 хвилин 20 листопада 2016 року до мікроавтобуса «Renault Trafic», державний номер НОМЕР_1, що стояв, а не рухався, підїхала автомашина поліції, а як причина звернення до осіб, що перебували в салоні авто, була зазначена відсутність підсвітки реєстраційного номеру автомобіля.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним з етапів провадження в справах про адміністративні правопорушення, яке, як зазначено в наведеній статті законодавства, повинно здійснюватися на засадах суворого додержання законності, є складання протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги до якого містяться в статті 256 КУпАП.

Однією з вимог до протоколу в силу наведеної статті законодавства про адміністративні правопорушення є зазначення часу вчинення правопорушення.

У звязку з викладеним посилання автора протоколу про те, що ОСОБА_1 в 02 години 35 хвилин 20 листопада 2016 року керував автомобілем, тоді як вже о 02 годині 20 хвилин 20 листопада 2016 року, як випливає з відеозапису правопорушення, до транспортного засобу, що знаходився в нерухомому стані, підійшли співробітники поліції, є таким, що не відповідає фактичним обставинам. І хоча суддя ухвалює рішення про закриття провадження в справі через відсутність в діях особи ознак складу правопорушення, цю обставину, що свідчить про недотримання вимог закону при притягненні особи до відповідальності, також враховує на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Основного Закону України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, враховуючи гарантований Основним Законом України принцип презумпції невинуватості, суддя не вбачає сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, що тягне за собою закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у звязку з відсутністю в її діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива