АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/155/17 Справа № 704/43/17 Головуючий по 1 інстанції Міщенко К.М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 704/43/17 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Тальнівського районного суду Черкаської області за його апеляцією,-

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 січня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 30.11.2016 року близько 21.30 год. на 270 км. а/д «Житомир-Чернівці» керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21122», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну та закрити провадження у даній справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, працівниками поліції не вказано підстав зупинки його транспортного засобу, протокол складений з порушенням вимог закону, крім того, він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з Тальнівського районного суду Черкаської області, заслухавши думку апелянта ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляції ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 423300 від 30.11.2016 року, з якого вбачається, що 30.11.2016 року близько 21.30 год. на 270 км. а/д «Житомир-Чернівці» керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21122», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що ОСОБА_3 відмовився від огляду на стан сп'яніння у їхній присутності та від нього було чутно стійкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Доводи апелянта про те, що він не керував своїм автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння нічим не підтвердженні та спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 30 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка