Справа № 152/124/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого,

за ч.1. ст. 130 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 09.01.2017 року о 18 годині 10 хвилин в с. Довжок Шаргородського району Вінницької області керував автомобілем ВАЗ - 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 будучи в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився алкотестером "DRAGER", результат тесту 0, 92 0/00.

У процесі перевірки матеріалів ОСОБА_2 винуватим себе не визнав і пояснив, що алкогольних напоїв ні 09.01.2017 року, ні напередодні він не вживав, чому проба на алкотестер виявилась позитивною йому не зрозуміло. Пояснень з приводу цієї обставини у нього працівники поліції не відбирали, прав не розясняли, свідків при застосуванні алкотестера не запрошували. 09.01.2017 року він їхав за кермом власного автомобіля ВАЗ - 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 додому в с. Довжок. Біля села був зупинений працівниками поліції, до автомобіля підійшов поліцейський, запропонував пред'явити документи, що він і зробив. Не виходячи з автомобіля надав працівнику поліції документи, останній їх перевірив і дозволив їхати. В цей час до автомобіля підійшов інший поліцейський, ОСОБА_4, запропонував вийти з автомобіля, пройти з ним до службового автомобіля і пройти тест на вживання алкоголю. Він, з дозволу працівників поліції від'їхав від місця зупинки, оскільки його автомобіль заважав руху іншому транспорту. Після цього підійшов до автомобіля поліцейських, сів в салон автомобіля, в якому був лише ОСОБА_4, який запропонував йому продути в прибор, він виконав вимогу поліцейського. Потім ОСОБА_4 показав висновок алкотестера, який виявивлися позитивним. Він категорично заперечував факт вживання алкогольних напоїв, але його заперечення до уваги взяті не були. Біля двох годин працівники поліції тримали його та пасажирів автомобіля: двох дітей, дружину і сестру на полі при температурі 9 градусів поки не над'їхали два автомобіля, водієм одного з яких був сільський голова ОСОБА_5, пасажиром іншого ОСОБА_6 Вказаним особам було предявлено показники алкотестера, він не заперечував, що цей алкотестер використовувався ним, але заперечував, що вживав спиртні напої.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5 пояснили, що 09.01.2017 року приблизно о 18 годині вони автотранспортом їхали в село Довжок , автомобілі були зупинені працівниками поліції, які запропонували їм бути свідками, при цьому показали алкотестер, на якому був показник 0,92 0/00. При них запитували чи дійсно це показник тестера після використання його ОСОБА_2, на що останній відповів, що дійсно прибор визначив такий показник, але при цьому, як пояснив свідок ОСОБА_5, ОСОБА_2 наполягав, що він не вживав спиртних напоїв і запаху алкоголю від нього дійсно не було.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, поліцейського СРПП №1 Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження в даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП, окрім іншого, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.1ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції за наявності ознак алкогольного сп'яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Такий огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4 розділу ІІ Інструкції).

Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. (п.6 розділу 11 Інструкції).

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності) ( п.10 розділ 11 Інструкції).

Вказані вимоги нормативних актів ОСОБА_4 не дотримані, зокрема огляд на стан алкогольного спяніння проведено на місці зупинки транспортного засобу у відсутності двох свідків, хоча в салоні автомобіля ОСОБА_2 було двоє дорослих людей, З протоколу про адміністративне правопорушення від 09.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 при складанні протоколу заперечував факт вживання алкогольних напоїв, що підтвердив в суді свідок ОСОБА_5, проте працівник поліції не прийняв заходів для проведення освідування ОСОБА_2 на стан сп'яніння у медичній установі.

Також, суддею встановлено, що ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 09.01.2017 року працівником поліції не розяснено його права, встановлені ст.268 КУпАП, оскільки підпис ОСОБА_2 у відповідній графі протоколу відсутній, ОСОБА_2 не вручена також копія протоколу.

Таким чином, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у нетверезому стані не доведено, в матеріалах справи відсутні належні докази наявності в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283,284, п.1 ст.247, ч.2 ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя: Т.О. Соколовська