ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Піндрак О.О., з участю секретаря Біланя І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 03.09.2016 р. о 17 год. 10 хв. на території Хмельницького аеропорту під час проведення автогонок керував автомобілем «БМВ 316», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоровя України (далі МОЗ). За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду (ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-4, 6, 10 Порядку, п.п. 2, 6, 7 Розділу І, п.п. 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у вищевказаних місці та час він автомобілем не керував та безпідставно був звинувачений інспектором поліції у керуванні транспортним засобом. При цьому ствердив, що автомобілем керував його товариш ОСОБА_3 Ці пояснення ОСОБА_1 підтвердив в суді свідок ОСОБА_3, належних та тостовірних доказів на їх спростування матеріали справи не містять, не встановлено таких і судом.

Допитаний в судовому засіданні єдиний зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_4 пояснив, що бачив як на території Хмельницького аеропорту під час проведення автогонок на трек виїхав автомобіль «БМВ 316», номерний знак НОМЕР_1, проте хто був за його кермом він не знає, вказав лише, що в автомобілі було двоє чоловіків в сонцезахисних окулярах.

Свідок ОСОБА_5 інспектор Хмельницького РВП Хмельницького ГУНП в Хмельницькій області, яким складено протокол відносно ОСОБА_1, також вказав, що особисто не бачив хто був за кермом автомобіля, а пересвідчився в цьому із наданого організаторами автогонок відеозапису. Ці пояснення свідка викликають сумнів у їх достовірності, адже на запит суду про надання відеозапису Хмельницьким районним відділком поліції повідомено про його відсутність.

Суд відхиляє пояснення, а фактично припущення, свідка ОСОБА_6 про керування автомобілем ОСОБА_1, оскільки вони суперечать іншим дослідженим доказам, зокрема поясненням свідка ОСОБА_4 про те, що він разом з ОСОБА_6 підходив до автомобіля, де перебувало двоє чоловіків в сонцезахисних окулярах, в звязку з чим розпізнати їх було неможливо. Більше того, пояснення свідка ОСОБА_6 містять суперечності із наявними в матеріалах справи його письмовими поясненнями. Так, у вказаних поясненнях останній стверджує про наявність у ОСОБА_1 різкого запаху алкоголю з рота, проте в суді вказав про відсутність такої ознаки спяніння. Крім того, свідок ОСОБА_4 вказав, що не бачив жодних ознак спяніння в обох чоловіків, що перебували в автомобілі.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних обєктивних доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння. Так, згідно з висновком Хмельницького обласного наркологічного диспансеру № 3761 ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння. Останній в суді пояснив, що дійсно відмовився від огляду, оскільки автомобілем не керував. При цьому, в порушення вимог п. 8 Порядку протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за відсутності двох свідків та в ньому не зазначено дії останнього щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, крім іншого, допускаються адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу і вилучення посвідчення водія, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан сп'яніння (ч. 1).

За змістом ст. 2652 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, перелічені у ч. 1-й цієї статті, у тому числі частинами першою, другою, третьою і четвертою ст. 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб, після чого зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місце знаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

Згідно ж зі ст. 266 цього Кодексу особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння (ч. 1). У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом (ч. 7).

Проте, жодного з наведених заходів з метою припинення адміністративного правопорушення працівниками поліції щодо ОСОБА_1 та транспортного засобу вжито не було, що саме по собі вже викликає сумнів у достовірності зазначених у протоколі відомостей щодо керування ОСОБА_1 автомобілем.

За наведених обставин в сукупності, відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння є недостовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його допустимості.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В ході судового розгляду не встановлено жодних обєктивних та достовірних доказів про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння, що останньому фактично ставиться у вину, наявні ж у справі докази ґрунтуються лише на припущеннях, є недостовірними, а тому провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: