АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа №33/796/2050/2017 Головуючий в суді 1-ї інстанції Федосєєв С.В
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 30 серпня 2017 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва закрито провадження по справі відносно ОСОБА_5 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати вказану постанову та постанови нову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі неповно з'ясованих обставин, внаслідок неправильної оцінки доказів.

Так, в ході судового розгляду судом не були заслухані а ні пояснення апелянта, а ні пояснення ОСОБА_5, хоча постанова суду містить посилання на зворотне.

За наявності суперечливих пояснень двох учасників пригоди, суд повинен був призначити автотехнічну експертизу, однак цього не зробив.

Тому, апелянт був вимушений сам звернутися до експерта ОСОБА_6, яким було проведено експертне дослідження. Згідно висновку останнього пояснення водія трамваю ОСОБА_5 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 перед зіткненням перебував у рухому стані є технічно неспроможними, натомість в діях водія трамваю вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України /далі ПДР України/.

Враховуючи його пояснення та висновок експерта, ОСОБА_4 вважає, що судом першої інстанції безпідставно закрито провадження в справі щодо ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4, заслухавши пояснення останнього, якій підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_5, який заперечив проти скасування постанови, пояснення свідка ОСОБА_7 і ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Даних про те, що судом першої інстанції було порушено право учасників процесу на надання пояснень безпосередньо в ході судового засідання, матеріали справи не містять.

Як вбачається з постанови, пояснення апелянта та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, враховані при прийнятті рішення в справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.05.2017, о 17 голині 10 хвилин, ОСОБА_5, перебуваючи за кермом трамвая НОМЕР_2, рухаючись по вул. Азербайджанська, 20, в м. Києві, в порушення п.13.1 ПДР України не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З пояснень ОСОБА_4, наданих інспектору поліції, а також в судових засідання першої та апеляційної інстанцій, вбачається, що він, перебуваючи за кермом автомобіля НОМЕР_1, зупинився біля трамвайних колій. Через деякий час відчув удар в задню праву частину свого автомобіля. При цьому його автомобіль не рухався і стояв під кутом задньою частиною до трамвайних колій.

Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8

ОСОБА_5, пояснив, що перебуваючи за кермом трамвая НОМЕР_2, рухаючись по вул. Азербайджанська, в м. Києві, побачив як автомобіль під керуванням ОСОБА_4 здійснює рух задньою частиною в бік трамвайних колій. Він намагався загальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалося.

Вказані пояснення підтвердила свідок ОСОБА_7

Як вбачається зі схеми місця пригоди, автомобіль НОМЕР_1 після зіткнення залишився стояти правою задньою частиною під кутом до трамвайних колій. В результаті зіткнення трамвай отримав пошкодження правої бокової частини, біля середніх дверей.

З пояснень обох учасників події, свідків та схеми пригоди вбачається, що зіткнення двох транспортних засобів сталося правою боковою частиною трамвая з правою задньою частиною автомобіля.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Безпечною дистанцією згідно з п. 1.10 ПДР України є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Приймаючи до уваги пояснення обох водії транспортних засобів, незважаючи на наявність в них розбіжностей, дані, що містяться в схемі пригоди, вважаю, що ОСОБА_5 не було порушено вимоги п.13.1 ПДР України щодо дотримання безпечної дистанції, оскільки механізм зіткнення та наявні пошкодження суперечать визначенню терміну "безпечна дистанція", що міститься в п.1.10 ПДР України.

При цьому, висновок експерта ОСОБА_6, на який посилається апелянт, не доводить винуватість ОСОБА_5, оскільки містить посилання на порушення останнім п. 13.1 ПДР України в частині недотримання безпечного інтервалу, визначення якого не є тотожнім терміну безпечна дистанція відповідно до п. 1.10 ПДР України.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, є законним, незважаючи на те, що суд своє рішення мотивував зокрема і вимогам, що містяться в п. 11.8 ПДР України.

Тому, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_5 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук