Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/295/15-п Головуючий у 1-й інст. Стратович О. В.
Категорія ч. 4 ст.122 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3,

з участю ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_4,

встановила:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до постанови суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2015року, водій ОСОБА_2 11.04.2015 року, близько 12-ї години, в с. Хмелівка по вул. Лісовій, керуючи автомобілем НОМЕР_1 , переїжджаючи на ліве узбіччя, виїхав на смугу зустрічного руху, створивши аварійну ситуацію автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль « Geely Emgrand 7 » виїхав на узбіччя, де здійснив наїзд на деревяну огорожу та стіну приватного будинку .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Олевського районного суду від 23.01.2017 р. та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та притягнути його до відповідальності передбаченої санкцією даної статі.

Вважає, що така постанова суду є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Послалася на те, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України, ґрунтується лише на припущеннях, та на суперечливому висновку експертизи від 05.12.2016 року, хоча й в справі мається інша експертиза, згідно якої експерти констатують винні дії водія ОСОБА_2, у створенні аварійної обстановки. Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушенні підтверджується також схемою огляду місця ДТП та фото таблицею, зробленою інспектором ДАЇ, де чітко вбачається, що наявність на її смузі руху рухомої перешкоди, а саме автомобіля марки «Mitsubishi Pagero», який навіть виїхав на узбіччя зустрічної смуги, у неї раптово виникла перешкода в русі, тому дії саме водія автомобіля марки «Mitsubishi Pagero» ОСОБА_2 знаходяться в причино-наслідковому звязку з виникненням ДТП. Однак судом першої інстанції невмотивовано надано перевагу одним доказам, з яких взяті окремі фрази, і безпідставно відкинуто інші докази, не взято до уваги постанова Апеляційного суду Житомирської області від 09.07.2015року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП була закрита за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а також допущена однобічність, упередженість, порушені засади рівності та змагальності.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та її захисника адвоката ОСОБА_4 на підтримку вимог апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

Закриваючи провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 необхідно було діяти відповідно до вимог п.11.2,12.3 Правил дорожнього руху України та, не дотримавшись цих Правил і не маючи перед собою перешкод у русі по автодорозі, звернула з дороги і здійснила зіткнення з парканом і будинком, чим спричинила механічні пошкодження свого автомобіля.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки він не відповідає наявним у справі доказам, яким суд належної оцінки не надав.

Так, судом не було враховано, що ОСОБА_2 з приводу обставин скоєння ДТП надавав суперечливі пояснення. Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій пояснював, що під час даної пригоди він не рухався на автомобілі, оскільки стояв на узбіччі дороги.

Однак, при дачі пояснень після скоєння ДТП 11.04.2015року ОСОБА_2 пояснив, що в цей день близько 12 години він рухався на належному йому автомобілі «Mitsubishi Pagero» та, побачивши свого знайомого, здійснив поворот вліво, щоб звернути та заїхав на ліве узбіччя дороги. Рухаючись по узбіччю, побачив автомобіль «Geely» червоного кольору (а.с.11,182).

Аналогічні пояснення власноруч виклав і в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 №195189 від 17.07.2015 року (а.с.2).

Взявши до уваги висновки автотехнічної експертизи №3/1128 від 05.12.201року, суд не надав їй належної правової оцінки, оскільки при її проведенні експертом не було зроблено висновку про відповідність дій водія автомобіля « Geely Emgrand 7 » ОСОБА_1 технічним вимогам п.12.3 ПДР України, а лише зазначено, що вона повинна була діяти відповідно до вимог с.11.2,12.3 вказаних Правил, зокрема, повинна була рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини автотодороги і у разі виникнення небезпеки для руху та перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Частина 4 статті 122 КУпАП( у редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження та іншими документами.

Хоча ОСОБА_2 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №195189 від 17.07.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_2 11.04.2015 року, близько 12-ї години, в с. Хмелівка по вул. Лісовій, керуючи автомобілем НОМЕР_1 , переїжджаючи на ліве узбіччя, виїхав на смугу зустрічного руху, створивши аварійну ситуацію автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого автомобіль «Geely Emgrand 7 » виїхав на узбіччя, де здійснив наїзд на деревяну огорожу та стіну приватного будинку, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Зазначений протокол відповідно до вимог закону посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол, а також підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та містить його пояснення, які наведені вище.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників ДАЇ він не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, також підтверджується схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.04.2015 року, яка засвідчена підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (будь-яких зауважень з приводу відомостей, зазначених у ній, учасники ДТП не зазначили ( а.с.4); висновком за результатами службового розслідування по скарзі ОСОБА_1 від 26.06.2015року ( а.с.6); висновком автотехнічної екеспертизи №3/497 від 08.07.2016року, відповідно до якого у діях водія автомобіля «Mitsubishi Pagero» вбачається невідповідність технічним вимогам п.10.1,11.2 ПДР України, що повністю узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього ( а.с.100-108).

Посилання суду на те, що ОСОБА_1 під час вказаної ДТП не дотрималася вимог п.11.2,12.3 ПДР України, що призвело до пошкодження її транспортного засобу, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується вищезазначеними доказами. Крім того, як вбачається з постанови Апеляційного суду Житомирської області від 09.07.2015року, яка набрала чинності, встановлено, що в даній дорожній обстановці ОСОБА_1 знаходилась в аварійній ситуації, створеної виїздом зустрічного транспортного засобу на смугу її руху і її односторонні дії не гарантують уникнення зіткнення, а її дії в подібних ситуаціях не регулюються технічними вимогами ПДР України, у звязку з чим провадження у справі щодо неї було закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення ( а.с.175-176).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 матеріалами адміністративної справи не спростовуються.

Разом з тим, апеляційній вимоги щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.4 ст.122 КУпАП не підлягають задоволенню, оскільки на час розгляду справи спливли передбачені ст.38 КУпАП строки для накладення на нього адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суд Житомирської області від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5