Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/386/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Кирилюка Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 13 листопада 2016 року о 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервонінні очей, нестійка хода), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_2 відмовся, в присутності свідків.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, а провадження у справі щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначає у скарзі скаржник, ввечері 13 листопада 2016 року, перебуваючи вдома за місцем свого проживання разом з родиною, він вживав алкогольні напої і перебував у стані легкого алкогольного сп'яніння, проте автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, який стояв на вулиці біля будинку в цей час не керував. Коли він, ОСОБА_2, в черговий раз, приблизно о 23 год. вийшов на двір щоб покурити, його біля автомобіля зупинили співробітники поліції та повідомили йому про те, що підозрюють його у вчиненні крадіжки в с. Горенка. На його заперечення проїхати до відділу поліції йому було повідомлено про те, що буде викликаний патруль для фіксування керування ОСОБА_2 транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння.

Незважаючи на ці та інші наведені у скарзі обставини, в порушення всіх можливих інструкцій, його було примусово доставлено в приміщення Оболонського управління поліції, де на нього було складено ряд протоколів, від підписання яких він відмовився.

Про зазначені факти він, ОСОБА_2, намагався пояснити судді в судовому засіданні, однак суд не знайшов за потрібне вислухати його пояснення, в результаті чого прийняв безпідставне рішення про накладення адміністративного стягнення, яке не ґрунтується на положеннях ст.ст. 251, 252 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувся з порушенням вимог ст.ст. 245, 278, 280 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_4; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, оскаржуваною постановою встановлено, що 13.11.2016 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_2, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, в АДРЕСА_1, керував автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервонінні очей, нестійка хода). Від проходження всіх форм та методів огляду на стан сп'яніння відмовся в присутності двох свідків.

Свої висновки про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 338003 від 13.11.2016 року; рапортом; поясненнями; диском з відеозаписом обставин зупинення правопорушення.

Разом з тим, наведені в судовому рішенні докази не містять в собі будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

Зокрема, незважаючи на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 14, а не 13 листопада 2016 року, як помилково зазначено в постанові судді, а також рапорті слідчого Рудницької О.В., вказані документи не містять в собі об'єктивних даних про те, що о 23 год. 30 хв. 13 листопада 2016 року ОСОБА_2, як зазначено у згаданому вище протоколі, керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Відсутні такі дані і на диску з відеозаписом, який долучено до матеріалів справи, на якому не тільки не зафіксовано те, що ОСОБА_2 керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, а й те, що цей автомобіль взагалі рухався.

Більш того, як вбачається з пояснень в суді апеляційної інстанції співробітника патрульної поліції ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, він не був очевидцем того, що останній керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, а про обставини правопорушення дізнався зі слів слідчого, коли прибув на виклик за адресою: АДРЕСА_1 яка, як встановлено під час розгляду справи, є адресою місця проживання ОСОБА_2

При цьому, в постанові судді не було наведено будь-яких доводів на спростування пояснень ОСОБА_2 про те, що в той вечір він взагалі не керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, а також щодо обставини, які були пов'язані з прибуттям поліції до його будинку.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також обставини, пов'язані з оформленням як протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і протоколу від 14.11.2016 року про його адміністративне затримання, в якому навіть не зазначено час затримання, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді від 26 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Крім того, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суддею, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не було вжито заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Тобто, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, може бути притягнуто лише особу, яка, як прямо зазначено в законі, керує транспортним засобом.

В даному випадку, доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а тому його відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, навіть якщо вона відбувалася в присутності свідків, не може утворювати складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року щодо нього - скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Родіонов С.О.