Справа № 163/2828/16-п Провадження №33/773/33/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія: ст. 471 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці Германа В.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

притягнута до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Крім того, провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №2232/20500/2016 від 14.10.2016, товар: один телевізор - постановлено повернути ОСОБА_4 після відповідного митного оформлення та сплати митних платежів,

ОСОБА_4 визнана винною у тому, що вона 14.10.2016 приблизно о 02 год. 50 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Транпортер», р.н.з.НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, товар: один телевізор вартістю 16478,57 грн., який перевищив встановлену неоподатковану норму, передбачену ст.374 МК України, по їх вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_4 ставилось у провину те, що вона, за вищевикладених обставин, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_4 винною у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на неї стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, вона своїми діями обрала спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушила вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_4 вчинила також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В своїх поясненнях та запереченнях на апеляційну скаргу митниці представник ОСОБА_2 вказує про необґрунтованість даної скарги, а тому просить залишити її без задоволення. Також зазначає, що ОСОБА_4 ввозила товар в межах норми, оскільки його вартість без ПДВ складає менше 500 євро, а тому просить закрити провадження у справі.

Перевіривши доводи скарг, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію митного органу з викладених у ній мотивів, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2, який заперечив апеляційну скаргу і просив закрити провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги. якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 489 МК України передбачено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повній мірі при прийнятті рішення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, не ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 придбала телевізор на суму в еквіваленті 579,42 євро (2490 злотих), при цьому вартість без ПДВ становить 470,98 євро (2024,39 злотих).

В доданих апеляційному суду документах зазначено, що ОСОБА_4 було повернуто ПДВ на суму 465,61 злотих.

Генеральною угодою з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947), яка є частиною національного законодавства України (протокол про вступ України до СОТ від 05.02.2008р., ратифікований законом від 10.04.2008р.), передбачено, що оцінка будь-якого імпортованого товару для митних цілей не повинна включати суми будь-якого податку, застосованого в країні походження чи експорту, від якого імпортований товар був звільнений або який був чи буде знятий шляхом повернення сплаченої суми.

Апеляційний суд не погоджується з системним аналізом судом першої інстанції положень ст.ст. 368, 374, 471 МК України (щодо фактурної вартості) без урахування положень вищенаведеної угоди.

Такими чином, доводи ОСОБА_2 про те, що необхідно брати до уваги ціну придбаного товару без розміру ПДВ, є обґрунтованими та підставними, у зв'язку з чим провадження у справі за ст.471 МК України щодо ОСОБА_4 підлягає до закриття.

Окрім того, закривши провадження щодо ОСОБА_4 за ст.472 МК України, суддя належним чином мотивував своє рішення з цього приводу і зазначив докази, якими підтверджується відсутність в діях порушника складу даного правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із пояснень ОСОБА_4, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона надала інспектору митниці Такс Фрі та фіскальний чек на переміщуваний товар.

А тому місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 усно задекларувала переміщуваний товар.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що об'єктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_4 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Ані суду першої інстанції, ані апеляційній інстанції, доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митними органами надано не було.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці Германа В.М. - залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4. в частині визнання останньої винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.471 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу №2232/20500/2016 «телевізор», в кількості 1 штука, повернути ОСОБА_4.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов