Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/212/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2017 року про закриття провадження по справі про притягнення о адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирської області, громадянина України, який метке за адресою АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 08 лютого 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АШ №932653 від 30.12.2016 року: о 08 год. 45 хв 30.12.2016 року у м.Житомирі, по вул. І.Кочерги, 6 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN MULTIVAN», д.н.з. НОМЕР_2, не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимог п. 10.3 ПДР України.. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП

На прийняте судом рішення ОСОБА_3 подав клопотання в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилаючись на те, що судом не здійснювався його виклик в судове засідання, а про існування постанови суду йому стало відомо лише 21.02.2017 року в день її отримання. Також ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП та накласти на останнього адміністративне стягнення. Посилається на те, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи є незаконною та необгрунтованою у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального і процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване постановлення вказаної постанови, яка базується виключно на поясненнях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 Вказує, що схема дорожньо-транспортної пригоди, характер пошкоджень автомобілів зафіксованих у доповненнях до протоколу (фотознімки), письмові пояснення ОСОБА_2 в тій частині, де останній вказує, що в автомобілі водія ОСОБА_3 знаходився пасажир, що є свідком даної ДТП та може надати пояснення з даного приводу, безпідставно взагалі не були взяті до уваги судом та не досліджувались, як докази. Проте, всі вказані вище перелічені докази повністю спростовують пояснення ОСОБА_2 про те, що останній є невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Оскільки ОСОБА_2 вказує на той факт, що він не порушував правил дорожнього руху, а протокол, схема ДТП, зафіксовані додатки до протоколу свідчать про протилежне. Таким чином, суд з усією повнотою не встановив всі дійсні обставини ДТП, не з'ясував повно, всебічно та об'єктивно всі обставини справи, не допитав потерпілого, не дослідив та не оцінив докази. Стверджує, що суд не лише порушив права ОСОБА_3, як потерпілого при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а й вказаною вище оскаржуваною постановою безпідставно виправдав водія ОСОБА_2 та порушив право ОСОБА_3, як потерпілого на отримання страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу водія ОСОБА_2 є застрахованою.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 підтримав свої доводи, пояснив, що 30.12.2016 року вранці він рухався на автомобілі ВАЗ 21703 по вул.. І Кочерги в м. Житомирі в напрямку Житнього ринку в крайній правій смузі зі швидкістю приблизно 40км/год., і біля будинку №6 перед поворотом праворуч у двір вказаного будинку зіткнувся з автомобілем «VOLKSWAGEN MULTIVAN» під керуванням ОСОБА_2 я, який рухався в попутному напрямку в крайній лівій полосі, і не надавши йому дорогу, почав здійснювати маневр повороту, в результаті чого автомобілі зазначили технічних пошкоджень. Свідком зазначених обставин є його пасажир ОСОБА_6

Представник ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляції, підтримав свої пояснення, надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, наполягав на тому, що рухаючись в по вищезазначеній вулиці в напрямку Житнього ринку, він об'їхав припаркований за 10 м. від повороту до будинку №6 автомобіль ВАЗ 21703, та пересвідчившись, що в попутному напрямку немає автомобілів, включивши показчик правого повороту, почав здійснювати вказаний поворот до двору будинку №6, однак помітив, що припаркований автомобіль також почав рух, попередньо не увімкнувши світловий сигнал, в результаті чого відбулося зіткнення та пошкодження автомобілів, якого він уникнути при даних обставинах не міг. Винним у ДТП вважає саме водія ВАЗ 21703 ОСОБА_3

Заслухавши доводи ОСОБА_3 та його представника і їх пояснення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до кримінальної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається аби висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 був відсутнім під час розгляду справи в суді, копію постанови отримав лише 22.02.2017 року, тому вважаю за можливе поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки його доводи про причини пропуску строку є поважними.

Що стосується доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим в результаті розгляду апеляційної скарги, здійсненої за участю обох учасників ДТП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вимоги вказаних норм, неповно встановив обставини, оцінив наявні докази справи та прийшов до хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не здійснював виклик в судове засідання іншої особи учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3В та розглянув справу за його відсутності, чим порушив засади рівності та змагальності учасників судового процесу та позбавив останнього можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема, надати пояснення, прийняти участь у дослідженні доказів, надати свої докази.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення грунтується лише на поясненнях ОСОБА_2, даних ним в судовому засіданні, який вказав, що рухався на автомобілі «VOLKSWAGEN MULTIVAN» по вул. Кочерги в м.Житомирі, де почав повертати праворуч, але помітив, що припаркований автомобіль ВАЗ 21703, який також почав повертати, попередньо не увімкнувши світловий сигнал, в результаті чого відбулось зіткнення.

Проте будь-яких доказів своїх пояснень, в тому числі того, що автомобіль ВАЗ був припаркований, а не їхав в попутному напрямку, як було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та зазначено ОСОБА_3, ОСОБА_2 не надав. При цьому його доводи про те, що ніякий водій не буде рухатися так близько від бордюру, що на його думку підтверджує факт паркування автомобіля ВАЗ перед зіткнення, є тільки його припущенням та не спростовує пояснень ОСОБА_3

Разом з тим саме пояснення ОСОБА_3 щодо обставин та механізму ДТП узгоджуються з наявними доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АШ №932653 від 30.12.2016 року, яким зафіксовано порушення ОСОБА_2 п. 10.3 ПДР, схемою наслідків ДТП, яка підписана учасниками пригоди без жодних заперечень, письмовими поясненнями ОСОБА_3, а також фото таблицею до схеми ДТП із зображення розташування автомобілів після зіткнення, з якої вбачається, що водій ВАЗ 21703 ОСОБА_3 на момент зіткнення рухався в крайній праві полосі свого напрямку, а водій «VOLKSWAGEN MULTIVAN» ОСОБА_2 здійснював маневр повороту праворуч з крайньої лівої смуги в попутному напрямку. Зазначене підтверджено також і характером пошкоджень вказаних автомобілів.

Таким чином, оцінивши усі наявні докази в їх сукупності, а також врахувавши пояснення ОСОБА_2. які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, пояснення ОСОБА_3, вважаю доведеним те, що ОСОБА_2 в порушення вимог п.10.3 ПДР України не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку та вчинив наїзд на зазначений автомобіль, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні ушкодження, що свою чергу є підставою для визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення, на думку апеляційного суду, є помилковими.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні вказаного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті та стягнути з нього судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити..

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08.02.2017 року скасувати.

Ухвали нову постанову, якою ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.., а також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: