провадження №3/389/324/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли зі Знамянського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 28 березня 2017 року о 21 год. 00 хв. за місцем свого проживання вчинила сварку зі своїм сином ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, під час якої заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді садини на обличчі, чим вчинила насильство в сім'ї, тобто умисне вчинення дій фізичного характеру, внаслідок яких була завдана шкода фізичному здоров'ю останнього. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії АА №219863 від 05 квітня 2017 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлена, її права їй розяснені.

У суді ОСОБА_1визнала себе винною та підтвердила вищенаведені обставини, розкаялася у вчиненому.

Допитаний у суді малолітній ОСОБА_2 підтвердив факт сварки з матірю ОСОБА_1, під час якої мати застосувала до нього фізичне насильство, після чого він образився на матір та пішов з дому, але незадовго повернувся. Вказав, що пробачив матір, перед цим, наголосивши, що мати загалом до нього фізичного насильства не застосовує.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї.

Стаття 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначає насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї це навмисне нанесення побоїв, тілесних ушкоджень одного члена сім'ї іншим, яке може призвести чи призвело до порушення нормального стану фізичного чи психічного здоров'я, а також до приниження його честі та гідності.

У Законі України «Про охорону дитинства» визначено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. ОСОБА_3 визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоровя, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Дисципліна і порядок у сімї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватись на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатації, включаючи сексуальні зловживання. У тому числі з боку батьків або осіб, які їх заміняють.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, висновок по повідомленню ОСОБА_1, рапорт, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1, свідоцтво про народження ОСОБА_2, вважає, що вина ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов'язань держави у зв'язку з насильством в сім'ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням того, що від вчиненого не настало тяжких наслідків, визнання ОСОБА_1 своєї вини, її особу, те, що вона щиро розкаялася, раніше фізичне насильство до сина не застосовувала, запевнила суд, що зробила для себе належні висновки, суд вважає можливим, визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Г.В. Берднікова