Справа № 474/51/17
Провадження № 3/474/27/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.02.17 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від відділу патрульної поліції Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, працює головою Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

17.01.2017р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 272107 від 12.01.2017р., згідно якого: 12.01.2017р. біля 12 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по а/д Т-1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки на 161км. 1800м., в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить тестування на алкоголь алкотесторем Drager № 652 від 12.01.2017р. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якому роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах вказаних у протоколі, не визнав та зазначив, що дійсно алкотестер показав 0,66 ‰ алкоголю, однак він алкогольні напої не вживав. ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції пропонували проїхати йому до лікарні для медичного обстеження, однак він відмовився, оскільки мав завести хвору людину додому. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції проводили огляд на місці зупинки на вулиці при -10 градусах, що вплинуло на показники алкоголю в крові. Після складення стосовно нього протоколу він самостійно поїхав до Врадіївської центральної районної лікарні де близько 14 год. 12.01.2017р. здав кров на визначення вмісту алкоголю в крові та згідно результату токсикологічного дослідження у його крові алкоголю не виявлено. ОСОБА_1 наголосив на тому, що він повідомляв працівникам поліції, що буде здавати кров на аналіз і останні бачили, що він їде до смт. Врадіївки, а відтак вони могли поїхати за ним в лікарню і бути присутніми при відборі у нього зразків крові. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що він проїжджав біля працівників поліції проте не зупинявся та не пропонував проїхати з ним до лікарні. Також зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до у часті у справі захисника, перекладача він не бажає.

Свідок ОСОБА_2, якому роз'ясненні судом положення ст. 272 КУпАП, дав суду показання, що він працює лікарем-наркологом у Врадіївський центральній районній лікарні. 12.01.2017р. ОСОБА_1 приїхав до лікарні та написав на ім'я головного лікаря заяву, в якій просив відібрати у нього зразки крові для визначення вмісту алкоголю. За усною вказівкою головного лікаря він 12.01.2017р. о 14 год. 00 хв. відібрав у ОСОБА_1 зразки крові, запакував їх та направив на токсикологічне дослідження до Обласного наркологічного диспансеру, що підтверджується Журналом реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу. Свідок також повідомив, що за його особистими спостереженнями з часом рівень алкоголю в крові зменшується (100 гр алкоголю вивітрюється приблизно за 1 год.).

Свідок ОСОБА_3, якому роз'ясненні судом положення ст. 272 КУпАП, дав суду показання, що він працює лікарем-рентгенологом у Врадіївський центральній районній лікарні та 12.01.2017р. приблизно 14 год. в його присутності ОСОБА_1 здав зразки крові на вміст алкоголю, які лікарем ОСОБА_2 були запаковані та направлені на токсикологічне дослідження до Обласного наркологічного диспансеру.

Свідок ОСОБА_4, якому роз'ясненні судом положення ст. 272 КУпАП, дав суду показання, що він працює інспектором з дорожнього нагляду Врадіївського ВП ГУПН в Миколаївській області. 12.01.2017р. він разом з напарником поліцейським водієм Врадіївського ВП ГУПН в Миколаївській області ОСОБА_5 здійснювали нагляд за дорожньою обстановкою поза межами населеного пункту. ОСОБА_5 був зупинений автомобіль ОСОБА_1, оскільки у нього не були включені денні ходові вогні та ближнє світло фар. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 ОСОБА_5 відчув від останнього запах алкоголю, в зв'язку з чим в присутності двох свідків було проведено огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager, який показав 0,66 ‰ алкоголю. Свідок також повідомив, що ОСОБА_1 на їхню пропозицію пройти медичне обстеження в лікарні відмовився пояснивши це необхідністю доставлення додому пасажира. Причому свідок зазначив, що ОСОБА_1 не висловлював жодного бажання пройти медичне обстеження в лікарні за їхньою участю після того як доставить пасажира додому.

Свідок ОСОБА_5, якому роз'ясненні судом положення ст. 272 КУпАП, пояснив що він працює поліцейським водієм Врадіївського ВП ГУПН в Миколаївській області та дав суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_4

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктами 2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоровя).

У відповідності до п.п. 6 та 7 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід зазначити, що вони по суті не підтверджують та не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Щодо результатів токсикологічного дослідження № 324 від 17.01.2017р. проведеного клініко-токсикологічною діагностичної лабораторією Обласного наркологічного диспансеру, слід зазначити наступне.

Розділом ІІІ Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів, при чому такий огляд проводиться в присутності працівників поліції.

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказаними положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції законодавець чітко визначив повноваження працівників поліції щодо проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння, в тому числі присутності останніх під час огляду в закладах охорони здоров'я, з метою належної фіксації отриманих результатів, оскільки саме працівники поліції в порядку КУпАП уповноваженні на складення протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП та несуть персональну відповідальність за достовірність інформації вказаної у протоколі.

Водночас, відбирання зразків крові проведені без участі працівників поліції, які могли б переконатися у правильності проведення вказаної процедури, а з Журналу реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу вбачається лише факт відбору зразків крові, та жодним чином не відображено, яким чином було здійснено запечатування та маркування останніх, з метою їх ідентифікації приналежності саме ОСОБА_1

Крім того, результатів токсикологічного дослідження № 324 від 17.01.2017р. вбачається, що бланк результатів токсикологічного дослідження заповнюється на основі проведених досліджень проте до останніх не додано жодних документів, які підтверджують проведення досліджень та отримані за їх результатами дані.

На бланку результатів токсикологічного дослідження також відсутня інформація щодо ліцензії на медичну практику та свідоцтва про атестацію лабораторії.

Вищевикладене в сукупності враховуючи приписи чинного законодавства, зокрема ст. 266 КУпАП та Інструкції, ставить під сумнів дійсність результатів токсикологічних досліджень, а тому оцінюються судом критично.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння зафіксованим протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 272107 від 12.01.2017р., підтверджується квитанцією аналізаторів парів спирту Drager № 652 від 12.01.2017р., згідно якого станом на 12 год. 32 хв. 12.01.2017р. у крові ОСОБА_1 виявлено 0.66‰ алкоголю, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 12.01.2017 р., з яких вбачається, що в їхній присутності ОСОБА_1 продув алкотестер Drager на стан сп'яніння та згідно показників алкотестера Drager у крові ОСОБА_1 виявлено 0.66‰ алкоголю, та що останній відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров'я; показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №1384/Т чинне до 26.12.2017р. Аналізатор парів спирту AIcotest 6810 Зав. №ARAM-2247 виробник Drager, Німеччина. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі ЗВТ) відповідає вимогам методика повірки МПУ 066/05-2013 від 0 до 3‰ алкоголю у крові похибки згідно методики повірки.

Згідно інформації сектору відділу патрульної поліції Врадіївського відділу поліції від 12.01.2017р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення водія, серії ВАН № 305829 видане Миколаївським ВРЕР та протягом 2015-2016 років до адміністративної відповідальності по ст. 130 КУпАП не притягувався.

При призначенні адміністративного стягнення з урахуванням особи правопорушника та обставин вчинення адміністративного правопорушення вважаю доцільним застосувати по відношенню до правопорушника з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 30, 40-1, 130, 221, 284 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (Врадіївський УК/Врадіївський район , код класифікації доходів 21081100 р/р 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ у Миколаївській області МФО банку отримувача 826013) у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Державний Врадіївський район 22030001, код отримувача 38029445, розрахунок отримувача 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО банку отримувача 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Строк для добровільної сплати штрафу правопорушнику встановлено до 12.02.2017р. включно.

Суддя Ф.Г. Сокол