АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5844/16-п Номер провадження 33/786/255/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю правопорушника ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м Кременчук Полтавської області, мешканець с. Онуфріївка, вул. Щорса 7, Кіровоградської області, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодружений, працюючий водієм ПП «Олікс»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 30 листопада 2016 року близько 0 год. 30 хв., керував автомобілем «УАЗ-469» днз л1533КД по пров. Літературному в м. Кременчук Полтавської області з ознаками алкогольного спяніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому вважає, що протокол складений з порушенням вимог закону. Стверджує, що свідки не можуть підтвердити факт керування ним автомобілем, оскільки були запрошені після його зупинки поліцейськими. Зазначає, що огляд проходити йому пропонували в незрозумілому закладі. Також вказує про наявність процесуальних порушень під час розгляду справи суддею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №412491 від 30 листопада 2016 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.1).

При цьому протокол про адміністративне правопорушення, всупереч твердженням апелянта, складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Вказані в протоколі обставини правопорушення підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 та поясненнями свідка ОСОБА_4, які були присутні при складанні протоколу та підтвердили відмову водія ОСОБА_2 проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння на пропозицію поліцейських (а.с.2,3).

Такі їх показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_6 інспектора роти №1 УПП в м. Кременчук, який складав протокол про адміністративне правопорушення та підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Перебування свідків на місці події ніким із учасників процесу не заперечується.

Факт керування ОСОБА_2 30 листопада 2016 року автомобілем «УАЗ-469» днз л1533КД по пров. Літературному в м. Кременчук Полтавської області підтверджується як показаннями поліцейського ОСОБА_6, так і відеозаписом події.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були запрошені засвідчити факт відмови водія від проходження огляду після зупинки автомобіля працівниками поліції і не підтверджували інших обставин. Тому доводи апеляційної скарги про те, що ці свідки не могли бачити як ОСОБА_2 керував автомобілем не спростовують його винуватості.

Не обґрунтованими є і твердження апелянта про те, що огляд проходити йому пропонували в незрозумілому закладі. Як встановлено суддею під час розгляду справи і не спростовано в засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 відмовився проходити огляд як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоровя.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 16 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1