Справа № 461/8235/16-п Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/101/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представника Львівської митниці ДФС Стеценко О.А., ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України Бедрія Маряна Богдановича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2016 року про звільнення від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.471 МК України та підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про порушення митних правил - закрито.

Вилучений, відповідно до протоколу № 5233/20909/16 від 29.11.2016 року товар: «комплект гантелей з 14 предметів у картонній коробці вагою 30,4 кілограм у кількості 2 штуки (коробки), вагою 60,8 кілограм; комплект гантелей з 14 предметів у картонній коробці вагою 21,5 кілограм у кількості 4 штуки (коробки) вагою 86,0 кілограм, загальною вагою ПМП 146,8 кг, - повернуто ОСОБА_3 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 275,60 гривень судового збору та - 103,99 грн. на користь Львівської митниці витрати на зберігання товару у сумі 103,99 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_3 визнано винним в тому, що 29.11.2016 року близько 10 год. 21 хв. він, повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через МАПП «Шегині» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS», реєстраційний номер НОМЕР_1, обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час митного оформлення виникла підозра, щодо наявності в автомобілі предметів та товарів, на які встановлено заборони або обмеження. Автомобіль було скеровано зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів, де під час огляду автомобіля в салоні автомобіля без ознак приховування було виявлено товар, який за своїми ваговими параметрами перевищує неоподатковані норми ввезення товарів громадянами на митну територію України встановлені статтею 374 МКУ, а саме: комплект гантелей з 14 предметів у картонній коробці вагою 30,4 кілограм у кількості 2 штуки (коробки), вагою 60,8 кілограм; комплект гантелей з 14 предметів у картонній коробці вагою 21,5 кілограм у кількості 4 штуки (коробки) вагою 86,0 кілограм, загальною вагою ПМП 146,8 кг.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник Львівської митниці ДФС Бедрій М.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 та винести нову постанову, якою визнати останнього винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог представник митниці покликається на те, що висновок судді є необ'єктивним, незаконним, безпідставним та прийнятим без врахування наявних у матеріалах справи документів, що мають істотне юридичне значення для вирішення справи.

Як зазначає апелянт, суд першої інстанції не застосував стягнення у повному обсязі відносно ОСОБА_3, посилаючись на те, що останній щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а вчинене ним адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди інтересам держави, однак, на думку митниці, така постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Заслухавши представника Львівської митниці ДФС на підтримання поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3, який вважає рішення суду першої інстанції законним, а подану апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні митних правил, передбаченому ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених доказів, зокрема протоколом про порушення митних правил від 29.11.2016 року № 5233/20909/16 (а.с.25), актом огляду транспортного засобу (а.с.13), поясненнями правопорушника, доповідною запискою (а.с.6), службовими записками від 29.11.2016 № 5540/13-70-71/59, 1605/13-70-19/46 (а.с.15,16), що ніким не оспорюється.

Відповідно до статей 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, суддя місцевого суду врахував дані про особу-правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності на притягувався, щиро розкаявся у вчиненому та дії останнього не спричинили значної шкоди інтересам держави.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3, судом не встановлено.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, є правильними та відповідають вимогам ст. 22 КУпАП.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про необ'єктивність, незаконність та безпідставність прийнятого рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, є необгрунтованими та не приймаються до уваги.

Постанова суду першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 20 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.471 МК України, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та провадження у справі закрито, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України Бедрія Маряна Богдановича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк