Провадження № 3/643/148/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали, який надійшли від начальника відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова ГУМВС України в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.08.2015 року в 16:30 год. керував автомобілем «КІА Соул», державний номер НОМЕР_1, в м. Харкові по пр. Московському, 151, невірно вибрав безпечний боковий інтервал, допустив зіткнення з автомобілем «Мазда 3», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, автомобілям заподіяно матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що останній себе винним не визнає. Надав суду письмові пояснення ОСОБА_1, в яких останній зазначив, що станом на момент виникнення ДТП автомобіль «КІА» під його керуванням приблизно одну хвилину перебував в нерухомому стані, оскільки в очікуванні повороту ліворуч пропускав транспорт, що рухався в зустрічному напрямку. Перебуваючи в нерухомому стані, він з правої сторони почув скрежет металу. При цьому автомобіль «Мазда» декілька разів проїхав вперед і назад.

Водій автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що в момент ДТП вона рухалась прямолінійно, коли відчула удар в ліве крило автомобіля, після чого негайно зупинилась. Однак автомобіль «КІА Соул», незважаючи на удар, продовжив рух, тим самим призвівши до пошкодження лако-фарбового покриття її автомобіля. Фактично автомобіль «КІА Соул» під керуванням ОСОБА_1 здійснив непрогнозований маневр на її колію безпосередньо з трамвайних шляхів.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2016 року за клопотанням представника ОСОБА_1 по справі було призначено судову автотехнічну експертизу обставин ДТП, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4.

Відповідно до висновків судової автотехнічної експертизи № 8586 від 17.11.2016 року, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, встановити, стояв чи рухався автомобіль «КІА» в момент зіткнення, експертним шляхом неможливо. Автомобіль «КІА» правою бічною частиною кузова контактував з лівою бічною частиною кузова автомобіля «Мазда». З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «З урахуванням характеру пошкодження автомобілів «КІАСоул», державний номер НОМЕР_3, та «Мазда 3», державний номер НОМЕР_4, розташування їх після зіткнення згідно схеми ДТП, яким був механізм зіткнення транспортних засобів на трьох його стадіях (зближення, взаємодії при контакті та руху після зіткнення), яке було взаємне розташування автомобілів відносно одне одного і відносно місця зіткнення та в момент початку зіткнення вказаних автомобілів», - експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо. Відповідно до висновків експертизи, згідно першого варіанту, по поясненням водія автомобіля «КІА» ОСОБА_1, в даній дорожньотранспортній ситуації технічна можливість уникнення ДТП не визначалась діями водія ОСОБА_1, а визначалась односторонніми діями водія ОСОБА_2 по виконанню нею вимог п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «КІА» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної ДТП, не вбачається. В даній дорожньотранспортній ситуації водій автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 13.1, 13.3 ПДР України. В даній дорожньотранспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткненню для водія автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 визначалася шляхом виконанням нею вимог п.п. 13.1, 13.3 ПДР України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньотранспортній ситуації дії водії автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 13.1, 13.3 ПДР України, і знаходились, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньотранспортної пригоди. Відповідно до висновків експертизи, згідно другого варіанту, по поясненням водія автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2, в даній дорожньотранспортній ситуації водій автомобіля «КІА» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.3 ПДР України. В даній дорожньотранспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення для водія автомобіля «КІА» ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньотранспортній ситуації дії водія автомобіля «КІА» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньотранспортної пригоди. В даній дорожньотранспортній ситуації водій автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мала водій автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів та чи вбачаються в її діях невідповідності вимогам ПДР України, які знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з ДТП, - експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

Підстави ставити під сумнів висновки зазначеної експертизи у суду відсутні.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні 27.01.2017 року зазначив, що додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме зворотний бік схеми ДТП, суперечить даним самої схеми. Так, згідно схеми ДТП контакт відбувся між правим боком автомобіля «КІА» та лівим боком автомобіля «Мазда 3». Між тим на оборотній схемі наслідків ДТП без потерпілих, в графі для відображення переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, зазначено, що обидва транспортні засоби пошкоджені з лівого боку. Враховуючи наведене, представник ОСОБА_1 просив суд повернути матеріали органам поліції для належного оформлення.

Крім того, представником ОСОБА_1 було зазначено, що експерт в дослідницькій частині висновку не зміг встановити винність особи, виходячи з неможливості проведення трасологічної експертизи. ОСОБА_2 продала автомобіль, що унеможливило надання його експерту та проведення експертизи. Оскільки встановлення механізму ДТП експертним шляхом виявилось неможливим саме через дії ОСОБА_2, то в разі відмови суду в поверненні матеріалів на дооформлення, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_5

ОСОБА_2 в судовому засіданні 27.01.2017 року заперечувала проти повернення матеріалів на дооформлення та зазначила, що в протоколі ДТП хоча і була допущена помилка, але у висновку експерта зазначено, з якого боку пошкоджений автомобіль ОСОБА_1

Вирішуючи клопотання представника ОСОБА_1 щодо повернення матеріалів про адміністративне правопорушення органам поліції для належного оформлення, суд керується наступним.

Факт пошкодження в автомобілі ОСОБА_1 саме правого крила підтверджується його письмовими поясненнями, які надавались суду, даними схеми ДТП, пояснення ОСОБА_2, а також даними висновку експертизи. Крім того, на уточнююче запитання суду представник ОСОБА_1 пояснив, що не заперечує ту обставину, що автомобіль ОСОБА_1 під час ДТП був пошкоджений саме з правового боку.

Оцінюючи вказані вище дані в їх сукупності, суд вважає доведеним та достовірно встановленим, що автомобіль ОСОБА_1 був пошкоджений саме з правого боку. Відповідно, описка на зворотному боці схеми наслідків ДТП, згідно якої автомобіль ОСОБА_1 пошкоджений з лівого боку, сама по собі не має істотного значення для правильного вирішення даної справи, оскільки судом з інших доказів достовірно встановлено локалізацію пошкоджень автомобіля ОСОБА_1

Також суд враховує, що вказаний матеріал надійшов до суду в 2015 році.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Суд, з урахуванням конкретних обставин справи, приходить до висновку, що в разі повернення, з формальних підстав, матеріалів справи органам поліції для усунення недоліків, а саме описки на зворотному боці схеми наслідків ДТП, буде порушене право ОСОБА_2 на розгляд вказаної справи протягом розумного строку, при цьому вказана вище описка не впливає на можливість встановлення судом відповідної обставини ДТП.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 щодо направлення матеріалів до органів поліції для належного оформлення.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 13.1 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Оцінюючи суперечливі за своїм змістом показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2Ю щодо механізму виникнення ДТП, суд керується наступним.

Показання ОСОБА_2 з приводу вказаних обставин, які надавались як працівникам поліції, так і суду, є стабільними та послідовними.

Між тим ОСОБА_1, надаючи письмові пояснення працівникам поліції 19.08.2015 року, не зазначав на вчиненні ОСОБА_2 декількох рухів на автомобілі вперед-назад, якими він в суді обґрунтовував наявні на автомобілях механічні пошкодження. Так, в письмових поясненнях від 19.08.2015 року ОСОБА_1 зазначив, що рухався по Московському проспекту, включив лівий поворот, пропускаючи зустрічний транспорт, та почув удар в праве переднє крило і двері.

Таким чином, у вказаних письмових поясненнях ОСОБА_1 не зазначав на тому, що автомобіль під керування ОСОБА_2Ю декілька разів проїхав вперед і назад, завдаючи при цьому пошкодження його автомобілю, хоча вказаний механізм руху транспортного засобу на автомобільній дорозі не є звичайним та загальноприйнятим. Крім того, у письмових поясненнях від 19.08.2015 року ОСОБА_1 не зазначав, що під час ДТП його автомобіль станом на час ДТП тривалий час перебував в нерухомому стані.

Враховуючи наведене, суд критично оцінює показання водія ОСОБА_1 щодо механізму виникнення ДТП, які були надані суду, оскільки вказані показання суперечать не тільки показанням водія ОСОБА_2 та даним протоколу про адміністративне правопорушення, а й не відповідають в повній мірі його первинним показанням після ДТП.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, в тому числі показання та письмові пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_2, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 365130, згідно якого ОСОБА_1 невірно вибрав безпечний боковий інтервал та скоїв ДТП з автомобілем ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 13.1. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст 124 КУпАП, дані схеми наслідків ДТП та її зворотного боку, висновки експертизи, суд приходить до висновку щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Та обставина, що ОСОБА_2 не надала експерту для дослідження автомобіль «Мазда 3», сама по собі не може бути підставою для висновків суду щодо відсутності вини ОСОБА_1 у ДТП, оскільки норми КУпАП, на відміну від положень ст. 146 ЦПК України, не містять положень відносно того, що в разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд в залежності від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд керується ч. 1 ст. 38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення сталося 19.08.2015 року.

Враховуючи вищенаведене, суд закриває провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 38, 124, 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_1, про повернення протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи відповідному правоохоронному органу для належного оформлення відмовити.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Крівцов Д.А