Справа № 690/100/17
Провадження №3/690/27/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 р. суддя Ватутінського міського суду Черкаської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли із Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОП НОМЕР_1, громадянки України, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2017 р. до суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу, складеного інспектором ювенальної превенції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаькй області, ОСОБА_3, ОСОБА_2 будучи матірю неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, повторно ухилилася від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання своїх дітей, а саме діти пропустили без поважних причин навчання в ЗОШ №2 м. Ватутіне, а згідно акту обстеження від 14.03.2017 р., умови проживання дітей є незадовільними.

ОСОБА_2 у судове засідання 03.04.2017 р. не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Згідно положень ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП не є обовязковою.

За наведених підстав суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів, з урахуванням наданих нею у попередньому засіданні пояснень.

ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні 31.03.2017 р. свою вину визнала повністю, щиро розкаялась, надала пояснення.

Зазначала, що має статус одинокої матері, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, виховує дітей самостійно, на даний час має тимчасовий підробіток, з якого має дохід - 750 грн. на тиждень. У жовтні 2016 р. переїхала з дітьми у власне помешкання трикімнатну квартиру, у дітей є необхідні для життя речі, постільна білизна, шкільне приладдя. Вона щодня готує їм їжу, забезпечує доглядом. Діти з січня 2017 р., після зимових канікул, і до цього часу не відвідували школу, оскільки хворіли, а після одужання у них виявлено «педикульоз», якого вже позбавились, а тому підуть у школу після канікул з понеділка (прим. 03.04.2017 р.). Проте не визнала обставини, які зазначені в ОСОБА_7 обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітніх від 14.03.2017 р., а саме щодо бруду в квартирі, відсутності постільної білизни у дітей, а також запаху алкоголю та тютюну в квартирі.

Додатково зазначила, що на даний час не може оформити допомогу малозабезпеченій сімї, оскільки після придбання квартири на таку допомогу не вправі розраховувати. Щодо призначення допомоги, як одинокій матері, вже зібрала всі необхідні документи та передасть їх для призначення вказаної допомоги.

Допитані у судовому засіданні 03.04.2017 р. в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що родина з квітня 2016 р. перебуває на обліку в службі у справах дітей з підстав ухилення матері від виконання її обовязків. Періодично, але не рідше 1-2 разів на місяць, родину відвідують за місцем проживання, проте єдиним покращенням за рік стало зміна житла в жовтні 2016 р., інші недоліки по виконанню батьківських обовязків матірю не усунені.

Щоразу, при обстеженні житлових умов в помешканні були відсутні продукти харчування, холодильник пустий, неробочий, завжди брудно, немитий посуд, відсутні облаштовані для навчання чотирьох дітей місця, розкиданий дитячий брудний одяг по квартирі.

Згідно показань класних керівників дітей, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, діти приходять та уходять зі школи разом без матері, одягнені та взуті не по сезону, в них відсутнє шкільне приладдя, у грудні 2016 р. у всіх чотирьох дітей виявили педикульоз, проте після закінчення зимових канікул (16.01.2017 р.) діти по теперішній час школу не відвідують, навіть з початком весняних канікул (03.04.2017 р.) були відсутні у школі, на їх дзвінки та особисті звернення ОСОБА_2 не реагує, свої обіцянки щодо «відвідування дітьми школи з кожного наступного понеділка» не виконує.

Заслухавши пояснення правопорушника, показання свідків, дослідивши наявні докази у справі, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 є винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 34-35 КУпАП суд визнає помякшуючими відповідальність обставинами щире розкаяння, проте обтяжуючою обставиною є продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а іншими документами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, підтверджується встановленими обставинами, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), зверненні від 17.03.2017 р. (а.с. 2), листі від 15.03.2017 р. (а.с. 3), довідках (а.с.4-7), копіях свідоцтв про народження дітей (а.с.8-11), довідці характеристиці (а.с.14), акті обстеження житлових умов (а.с.15), постанові суду від 21.04.2016 р. (а.с.16), а також її поясненнями, показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, який полягає в умисній бездіяльності правопорушника, особу ОСОБА_2, яка за місцем проживання характеризується негативно (а.с.14), свою вину у вчинення правопорушення визнала, щиро розкаялась, проте жодних дій щодо відвернення чи виправлення негативних наслідків невиконання нею батьківських обовязків не зробила, зазначене правопорушення є триваючим,допустила повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення умисного ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а тому вважаю за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також для запобігання вчинення нових правопорушень, накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді максимального розміру штрафу.

Також, стягненню з ОСОБА_2 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КУпАП, яка передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи скрутний майновий стан правопорушника, яка офіційно не працює, самостійно виховує чотирьох малолітніх дітей, має статус одинокої матері, державну допомогу, як малозабезпечена родина на даний час не отримує, а також складні життєві обставини цієї сімї, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23-24, 27, 33-35, 40-1, 184, 245, 251, 254, 268, 272, 277, 279, 280, 283 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, 01.11.1985 р народження (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (шістдесят вісім) грн.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк предявлення до виконання постанови три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області.

Суддя Л.А.Пасацька

03.04.2017