АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1762/16Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/789/39/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської обл. від 26 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як вбачається із змісту даної постанови, 29 жовтня 2016 р. близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Опель Комбо" д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бучач по вул. Галицькій із явними ознаками алкогольного сп"яніння, на вимогу працівників міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп"яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із доповненням до неї та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що строк оскарження постанови суду пропустив з поважних причин, оскільки з 4 по 10 січня 2017 року перебував на амбулаторному лікуванні у зв"язку із захворюванням.

Просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог процесуального права.

Зокрема, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими процесуальними порушеннями норм чинного законодавства.

Так, під час складання протоколу автомобіль Опель Комбо, в якому він знаходився і яким нібито керував в стані алкогольного сп"яніння, не пересувався, а стояв біля лікарні м. Бучача; в протоколі про адміністративне правопорушення № 044944 від 29 жовтня 2016 р. як свідки вказані працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того, до протоколу долучені пояснення цих же працівників поліції, які являються упередженими у даній справі особами.

Також, як зазначає апелянт, відеозапис, на якому підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння і який досліджувався в суді першої інстанції, є змонтованим та не відповідає дійсності, оскільки був створений при інших обставинах, долучений лише в ході судового розгляду справи, а в протоколі будь яких відомостей про даний відеозапис немає.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та доданої до нього довідки, виданої центральною амбулаторією загальної практики сімейної медицини м. Бучача, ОСОБА_1 з 04 по 10 січня 2017 року знаходився на лікуванні, в тому числі частково в період 10-денного терміну оскарження рішення суду, що, на думку суду, є поважною причиною пропуску цього строку, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її у відповідності до закону.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв"язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказування фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Проте цих вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано, внаслідок чого він, за наявності в матеріалах справи суперечливих доказів, прийшов до помилкового висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до п. 1 ст.256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата, місце його складання, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2016 р. близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Опель Комбо" д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бучачі по вул. Галицькій із явними ознаками алкогольного сп"яніння, на вимогу працівників міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп"яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, про що і був складений протокол про адміністративне правопорушення № 044944 від 29 жовтня 2016 р.

Проте, у протоколі зазначені в якості свідків працівники патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській обл., а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується відповіддю ГУНП в Тернопільській області №127/2/02/2017 від 23 січня 2017 року на запит захисника ОСОБА_1 за №48 від 16 січня 2017 року. Відповідно, даний доказ є недопустимим з огляду на п.6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, в якому наголошено, що поліцейські не можуть бути залучені як свідки огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому даний доказ не може вважатися допустимим, оскільки отриманий в порушення вимог щодо допустимості доказів.

Оглянутий же в судовому засіданні відеозапис, наданий працівниками поліції, свідчить лише про перебування ОСОБА_1 на місці водія автомобіля Опель Комбо д.н.з. НОМЕР_1, про що не заперечував в судовому засіданні Апеляційного суду Тернопільської обл. і сам апелянт, а тому за відсутності інших доказів не може бути покладений в основу прийнятого судом рішення.

На вищевказані порушення, допущені працівниками Теребовлянського відділу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, суддя першої інстанції уваги не звернув, належним чином не перевірив обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об'єктивного розгляду, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова судді Бучацького районного суду Тернопільської обл. від 26 грудня 2016 р. підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бучацького районного суду Тернопільської обл. від 26 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, закрити провадження у справі щодо нього в зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба