АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/432/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 622/93/17 Шабас О.С.
Категорія: Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Міненкова Н.О., перевіривши апеляційну скаргу прокурора Золочівського відділу Дергачіської місцевої прокуратури Харківської області - Моргай А. на постанову Золочівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Золочівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року провадження по справі відносно ОСОБА_4, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду прокурор Золочівського відділу Дергачіської місцевої прокуратури Харківської області - Моргай А. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Золочівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_4, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

Посилання прокурора на лист Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 12.05.2016 № 9-1301/0/4-16 суд не бере до уваги оскільки даний лист не є нормою права обов'язковою до застосування.

Відповідно Ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону».

Окрім цього, ч.2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст.250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний.

Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП.

Що ж стосується посилань прокурора на вимоги ст. 6 Конвенції та ст. 55 Конституції України, то вони стосуються прав людини і громадянина, а не державних органів та їх посадових осіб, які, у відповідності до вимог ч 2 ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права, апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження, а тому така апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 , 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Золочівського відділу Дергачіської місцевої прокуратури Харківської області - Моргай А. на постанову Золочівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року, якою справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_4, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення ? повернути особі, яка її подала через суд першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова