А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.03.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю прокурора Малицького С.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, запроваджену щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури Стефанцова А.М. на постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 13.07.2016.

Вказаною постановою судді від 13.07.2016 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП (порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів) на підставі ст.22 КУпАП - у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнено порушника від адміністративної відповідальності і здійснено обмеження усним зауваженням.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1, будучи на підставі рішення Перечинської міської ради Закарпатської області № 12 від 16.11.2010 членом узгоджувальної комісії з питань врегулювання земельних відносин, а на підставі рішення цієї ради № 168 від 07.08.2012 - секретарем міської ради та згідно пп. «б», «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, не вжив передбачених законом заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів - Перечинську міську раду про наявність конфлікту інтересів, а саме про те, що на розгляд комісії з питань врегулювання земельних відносин надійшла заява його тещі ОСОБА_3 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 883 м кв. у АДРЕСА_3 для ведення садівництва, а також про те, що рішенням 21 сесії VІ скликання Перечинської міської ради № 356 від 20.08.2015 надано згоду ОСОБА_3, мешканці АДРЕСА_2, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,0883 га, призначеної для ведення індивідуального садівництва, що розташована у АДРЕСА_3 для подальшої передачі у власність шляхом безоплатної приватизації.

Мотивуючи свою постанову, місцевий суд посилається на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності з посиланням на те, що він вперше притягується до такої, свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей, прийняте за участю ОСОБА_1 рішення є чинним, діяння не порушує права та охоронювані законом інтереси держави чи інших осіб, будь-які негативні наслідки від нього не настали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вказану вище постанову судді від 13.07.2016 скасувати як незаконну та прийняти нову, якою накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Вказує, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 вчинив вказане вище адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, яке не є малозначним.

Жодної підстави для можливого звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності судом не відображено в оскарженій постанові судді.

Наведені у постанові судді підстави не свідчать про можливість застосування у відношенні ОСОБА_1 правил ст.22 КУпАП, а є лише такими, що позитивно характеризують його особу.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній обставин та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора стосовно безпідставного застосування місцевим судом положення ст.22 КУпАП обґрунтована та підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, закрити справу.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення № 17 від 17.06.2016 щодо ОСОБА_1 обставини справи (встановлені місцевим судом та вказані вище, а.с. 1-6), не свідчать про те, що вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, є малозначним.

ОСОБА_1, будучи згідно рішення Перечинської міської ради членом узгоджувальної комісії з питань врегулювання земельних відносин, а на підставі рішення цієї ради № 168 від 07.08.2012 - секретарем міської ради та згідно пп. «б», «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, в порушення вимог закону не вжив передбачених законом заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів - Перечинську міську раду про наявність конфлікту інтересів, а саме про те, що на розгляд комісії з питань врегулювання земельних відносин надійшла заява його тещі ОСОБА_3 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 883 м кв. у АДРЕСА_3, а також про те, що рішенням 21 сесії VІ скликання Перечинської міської ради № 356 від 20.08.2015 надано згоду ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,0883 га, призначеної для ведення індивідуального садівництва, що розташована у АДРЕСА_3, для подальшої передачі у власність шляхом безоплатної приватизації.

Дані обставини не свідчать про малозначність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, яке полягає у неповідомленні ОСОБА_1 у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для застосування в даному випадку положення ст.22 КУпАП є помилковим, а тому оскаржене рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про можливість призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.172-7 КУпАП, апеляційний суд визнає, що станом на 28.03.2017 закінчився передбачений ч.3 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З дня виявлення вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення - 17.06.2016, минуло три місяця.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 13.07.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП з оголошенням усного зауваження та закриттям справи.

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП; на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрити провадження у даній справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя