№3/359/561/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., , розглянувши адміністративний матеріал на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2

притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ

Відповідно протоколу, 15 січня 2017 року о 17 години 20 хвилин, в с. Любарці, на вул. Марини Корпач, 2 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Іж-Юпітер 5» без державного знаку, у вигляді алкогольного спяніння, запах алкоголю з роту, хода хитка, мова нерозбірлива, від проходження огляду на стан спяніння волій відмовився, чим порушив вимоги ст.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який факти викладені в протоколі заперечує і зазначав, що від огляду на стан сп;яніння не ухилявся, а сам пропонував їхати до медичної установи; та дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ч.З ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В), а з урахуванням п.9 Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 - ще й акт за підписом лікаря закладу охорони здоров'я.

За змістом протоколу особа керувала мотоциклом в стані алкогольного спяніння , та відмовилася від проходження огляду на стан спяніння. Зазначені кваліфікуючи ознаки ї самостійним складом правопорушення, які за своєю правовою природою є взаємовиключаючими.

Також незрозуміло чи особа керувала транспортним засобом в стані спяніння , чи з ознаками алкогольного спяніння.

Відповідно протоколу незрозуміло чи направлялася особа для проведення огляду за допомогою «Драгера» чи до відповідного закладу охорони здоров'я, не встановлено від якого саме огляду особа відмовилась.

Зазначаючи в протоколі, що особа відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, разом з тим не зазначено : від чого саме особа відмовилась , тобто обвинувачення викладено неконкретно. А дана обставина позбавляє право особи на захист від конкретного обвинувачення.

Таким чином виникає потреба повторного опитування свідків за протоколом для з;ясування: чи відмовлялась особа від огляду на стан спяніння на місці зупинки , чи від огляду у закладу охорони здоров'я

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов;язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім.;я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи .

За таких умов справа підлягає направленню на доопрацювання, під час якого необхідно встановити час правопорушення в частині відмови від огляду на стан спяніння ; встановити від якого саме огляду особа відмовилась; навести належні докази такого ухилення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ

Протокол відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП направити на доопрацювання до ГУНП в Київській області.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя : О.М.Гончаров