Справа № 515/76/17
Провадження № 3/515/288/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 лютого 2017 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., при ознайомленні з матеріалами, які надійшли від Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.4 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшов протокол від ДОП сектору пробації Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в якому зазначено, що 30 грудня 2016 року біля 10.30 години, ОСОБА_1В, знаходячись по вул. 23 Серпня в м. Татарбунари Одеської області, з рук здійснила продаж 1 пляшки шампанського, в звязку з чим дії порушниці ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 156 КпАП України.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує, що доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб'єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об'єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом у справі.

Орган (особа), яка розглядає справу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст. 252 КпАП). Процес оцінки доказів передбачає, що суб'єкт адміністративної юрисдикції повинен дослідити відносність та допустимість доказів. Відомості про факт стають доказами тільки тоді, коли відповідають вимогам закону як щодо змісту, так і процесуального оформлення. Тому відомості про факти можуть бути визнані доказами в справі лише за наявності таких властивостей: відносності та допустимості.

Диспозиція ч. 4 ст. 156 КупАП України передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору, або торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Проте, складаючи протокол за ч.4 ст. 156 КУпАП, працівником Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 не враховано, що вказана частина передбачає відповідальність осіб, які вчинили дії, передбачені частиною першою та третьою ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення і були притягнуті до адміністративної відповідальності за скоєне. Однак, доказів в підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення протягом року, не встановлено, до матеріалів справи не долучено.

Також у матеріалах справи відсутні дані, які враховуються судом при прийнятті рішення по справі, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме: характеристика на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дані про ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Тому, для уточнення кваліфікації інкримінуємого ОСОБА_1 правопорушення та усунення інших недоліків, даний адміністративний матеріал необхідно направити до Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у ньому обставинам.

Звертаю увагу на необхідність усунути зазначені недоліки в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення складає три місяці з моменту його вчинення.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 251, 254, 256, 268, 277, 277-2, 278, 280 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути на доопрацювання до Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Семенюк