Справа № 163/844/17
Провадження №3/163/553/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0498/205020101/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №919178, виданий 11.03.2004 року Любомльським РВ УМВС України в Волинській області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 20.02.2017 року приблизно об 11 год. 41 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номерний знак LCH 32397, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, окрім товару в межах неоподатковуваних норм, інший товар, а саме, памперси марки «Happy pieluchy 4SZT/op» в кількості 24 упаковки, вагою 50 кг, вартістю 5305,53 грн., які перевищили встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що в ОСОБА_3 разом з дружиною придбали памперси, які переміщували в Україну. З дозволеними до переміщення через митний кордон України нормами товару він обізнаний та знав, що придбаний товар орієнтовно на 30 кг перевищує дозволену норму по вазі. За кермом автомобіля була дружина, а він слідував в якості пасажира. В той час, коли вони під?їзджали до митного поста, він спав, а чому дружина обрала смугу митного контролю «зелений коридор» йому не відомо. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці він відразу повідомив, що разом з дружиною переміщує памперси та на даний товар подав три TAX FREE. Інспектором митниці було встановлено перевищення товару по вазі, однак, на його прохання надати декларацію для письмового декларування товару, йому було відмовлено з тих мотивів, що на смузі руху «зелений коридор» письмового декларування товару не передбачено. Вважає, що про наявність товару в повному обсязі він заявив до митного контролю при усному опитуванні інспектором митниці, а тому задекларував його в усному порядку. Просив суд не конфісковувати вилучені памперси, а повернути їх для митного оформлення.

Окрім цього, ОСОБА_2 подав письмові заперечення на складений відносно нього протокол про порушення митних правил, зміст яких зводиться до аналогічної позиції, яка висловлена ним в судовому засіданні у його вільних поясненнях.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0498/205020101/17 від 20.02.2017 року та фото-таблицями до нього (а.с.1-3, 6); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 20.02.2017 року (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2017/310149 від 20.02.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2 товару дитячих підгузників марки «Happy» загальною вагою 100 кг, які знаходились у багажному відсіку автомобіля без ознак приховування (а.с.5); копіями TAX FREE FOR TOURISTS від 20.02.2017 року №03105/17/ та №03106/17/, відповідно до яких загальна вартість переміщуваного ОСОБА_2товару становить 1668,32 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 20.02.2017 року (100 польських злотих = 664,6539 грн.) складає 11088,55 грн., що еквівалентне 385,25 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2878,2837 грн. (а.с.9-10); письмовими поясненнями водія ОСОБА_4 від 20.02.2017 року, у яких остання вказала, що точної ваги придбаних з чоловіком памперсів вони не знали, однак про його переміщення відразу заявили інспектору митниці та надали усі три TAX FREE, серед яких від 20.02.2017 року №03107/17/, оформлене на її ім?я (а.с.13-14); службовою запискою головного державного інспектора ВМО №3 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 (а.с.17).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, з якого частина перевищила дозволену неоподатковувану норму, визначену ч.1 ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 слідував в автомобілі марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. LCH 32397, в якості пасажира.

Відповідно до рекомендованого правила 9 спеціального додатку J Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно Закону України від 05.10.2006 року №227-V, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар, предявив його для огляду та подав товаросупровідні документи (три TAX FREE), свідчать не про що інакше, як про усне декларування ним товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, об?єктивно узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про ПМП, службовою запискою інспектора митниці та поясненнями водія транспортного засобу ОСОБА_4, у яких зафіксовано той факт, що до митного контролю ОСОБА_2 відразу було подано TAX FREE FOR TOURISTS від 20.02.2017 року за №03105/17/, №03106/17/ та №03107/17/, тобто на увесь переміщуваний в автомобілі товар.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

В той же час у справі відсутні докази того, що посадова особа органу доходів і зборів вимагала від ОСОБА_2 подання письмової декларації під час проходження митного контролю.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

Поряд з цим, слід зазначити, що саме ж по собі переміщення товару понад неоподатковувані норми смугою митного контролю «зелений коридор» не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №0498/205020101/17 від 20.02.2017 року, памперси марки «Happy pieluchy 4SZT/op» в кількості 24 упаковки - повернути ОСОБА_2 для митного оформлення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6