Єдиний унікальний номер 728/57/17
Номер провадження 3/728/36/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Новікова О.М.,

при секретарі - Коваленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі матеріали, які надійшли з Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого,

за статтею 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2017 року до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП, де зазначено, що останній 10 січня 2017 року близько 23 години 00 хвилин в м. Бахмач Чернігівської області по вулиці Шевченка, під час перевірки документів на транспортний засіб Mersedes д.н.з. DER 072, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, здійснював штовханину, після чого зник з місця зупинки. В неповному обсязі надав пакет документів, які підтверджують законність перебування на території України т/з.

Відповідно до статті 256 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі Конвенція), які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому предявлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддею враховується, що можливе призначення адміністративного арешту, має каральний і стримуючий характер, що є ознакою «кримінального обвинувачення»

Також суддя зауважує, що в деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Роблячи висновки по суті предявленого ОСОБА_1 «обвинувачення» суддя підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

Суддя в даній ситуації не вправі самостійно, як змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, так і відшукувати докази вини, перебираючи на себе функції обвинувачення, при цьому винуватість особи має доводитися саме в суді.

Деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82).

Зазначені положення вимагають при викладені фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.

Отже, з обєктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП є діянням, що виражається у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Виходячи з наведеного, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП обовязковою є така ознака, як «злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків», що охоплюється обєктивною стороною вказаного правопорушення і повинно бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя не оцінюючи наперед докази та не вдаючись до вирішення питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 та його винності встановив, що всупереч вказаних норм КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема не відображена обовязкова ознака обєктивної сторони - як «злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків», що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії особи, встановити обєктивну сторону правопорушення, що підтверджено в судовому засіданні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 який вказав, що не розуміє суті порушення, а особа яка складала протокол поліцейський СРПП Бахмацького відділу поліції ОСОБА_3 визнав, що звинувачення носить розширений неконкретизований характер.

Наведене вище унеможливлює проведення повного і обєктивного розгляду справи, встановлення винуватості або невинуватості особи.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий судом згідно чинного законодавства і повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 129104 від 11 січня 2017 року, складений відносно ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП повернути до Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Новіков