Справа № 366/1054/15-п Головуючий у І інстанції Ткаченко Ю. В.
Провадження № 33/780/361/17 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 23.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 березня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Свінціцька О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року, якою,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм ПП «Хлань», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року, ОСОБА_1 20 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин на 452 км+800 м автодороги Київ-Одеса керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку біля заправної колонки та відкрив дверцята автомобіля зі сторони водія, в подальшому не прийнявши мір щодо недопущення самовільного руху автомобіля, залишив його, в наслідок чого автомобіль відкотився назад та відчиненими дверцятами зіткнувся з опорною колоною накриття над заправною колонкою. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., та стягнуто судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року скасувати та закрити провадження у справі. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що в той час коли сталося ДТП за кермом вказаного автомобіля знаходився інший водій, який безпідставно показав працівникам ДАІ його водійські права, які знаходились в машині, по яким і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Штраф, який був на нього накладений судом, заплатив тільки з тієї причини, щоб скоріше забрати свої права.

Саму постанову він не отримував і що в ній говорилося дізнався лише 01.03.2017 року під час судового засідання по цивільній справі про стягнення з його коштів на користь страхової компанії.

Вказує і те, що після 20.05.2015 року був призваний в лави Збройних Сил України і тривалий час прослужив в зоні АТО, а тому і пропустив строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи та заяву ОСОБА_1 вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 20 травня 2015 року слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1, разом з додатками, повернути останньому, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді Іванківського районного суду Київської області винесена 20 травня 2015 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказану постанову надійшла до суду 15.03.2017р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи в суді та знав про прийняте судове рішення, а тому його доводи про те, що саму постанову він не отримував і що в ній було написано, дізнався лише 01.03.2017 року, під час судового засідання по цивільній справі про стягнення з нього коштів на користь страхової компанії є безпідставними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанцій (а.с. 7, 8), ОСОБА_1 16.06.2015 року сплатив штраф у розмірі 340 грн., який на нього було накладено згідно постанови Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Крім цього, як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 про постанову дізнався 01.03.2017 року, а апеляційну скаргу подав 15.03.2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Крім того, не підтверджуються посилання і про те, що після 20.05.2015 року апелянт був призваний в лави Збройних Сил України, оскільки, як вбачається з квитанції штраф був сплачений 16.06.2015 року через ОСОБА_2 в Київській області, а саме посвідчення було видане 03 жовтня 2016 року.

Таким чином доводи апелянта про те, що він не знав про вказану постанову не підтверджуються матеріалами справи.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1 не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року, а тому йому слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, та апеляційну скаргу на вищевказану постанову повернути останньому.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька