П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 Справа №607/520/17

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 09 січня 2017 року близько 03 години, за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив насильство в сімї відносно батька ОСОБА_2, чинив на нього моральний та психологічний тиск, ображав його нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що примирився з потерпілим, конфлікт між ними вичерпаний, вони дійшли спільної згоди та порозумілися.

Крім визнання вини самим ОСОБА_1, його винуватість у вчиненому правопорушенні доведена, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 084625 від 08 січня 2017 року; протоколом про адміністративне затримання серії АА №017151 від 08 січня 2017 року; заявою ОСОБА_2 від 08 січня 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08 січня 2017 року.

Зазначені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним насильства в сім'ї є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні порушення вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Однак, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 примирився з потерпілим, у вчиненому розкаявся, суд приходить до переконання, що вчинене правопорушення є малозначним. Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. За вказаних обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_3