АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 13.11.2016 року о 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Столичне Шосе в місті Києві, при здійсненні випередження не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України.

Захисник ОСОБА_2 подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги захисник ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку доказам, а саме поясненням учасників ДТП та висновку експертного дослідження. Стверджує, що суддя місцевого суду помилково дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тоді як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 випередження не здійснював, швидкість керованого ним автомобіля була меншою ніж автомобіля «Форд», який рухався позаду, а ДТП сталась через порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4, який при здійсненні випередження спочатку здійснив зіткнення з задньою лівою частиною автомобіля «Інфініті», а потім, коли автомобіль «Інфініті» від зіткнення розвернуло, здійснив зіткнення з боковою частиною автомобіля «Інфініті».

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення учасника ДТП ОСОБА_4, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, поясненнях водія ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

З пояснень водія ОСОБА_4, які він давав на місці події та в судовому засіданні місцевого суду, вбачається, що зіткнення автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 сталось у зв'язку з тим, що водій ОСОБА_3 втратив контроль на управлінням автомобіля, внаслідок чого автомобіль почало розкручувати проти годинникової стрілки та він перекрив ліву смугу руху, у якій він рухався на автомобілі «Форд» д.н.з. НОМЕР_2. Він намагався уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування, однак відстань була недостатньою.

Показання свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які перебували в автомобілі «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 в момент зіткнення, відповідають змісту показань ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та причин зіткнення.

Із схеми дорожньо-транспортної пригоди та фотокарток, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що зіткнення автомобілів сталось на засніженій дорозі, при цьому після зіткнення автомобіль «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 залишився стояти прямолінійно у крайній ліві смузі руху, тоді як автомобіль НОМЕР_1 стоїть у праві смузі руху, розвернутий у протилежному напрямку.

Отже відомості стосовно погодних умов та розташування транспортних засобів на проїжджій частині після ДТП, узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо розташування транспортних засобів на проїжджій частині до і після зіткнення, а також причин зіткнення.

Вказані докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що ДТП сталась з вини ОСОБА_3 за вказаних у постанові судді обставин та спростовують пояснення водія ОСОБА_3, який в судовому засіданні місцевого суду наполягав на тому, що винуватцем ДТП є водій ОСОБА_4, який здійснив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого автомобіль розвернуло.

Також суддя місцевого суду обґрунтовано надав критичну оцінку висновку експертного дослідження №12-1-12 від 03.01.2017 року з тих підстав, що його вихідні дані та зроблені на підставі цих даних висновки є неповними.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови судді місцевого суду, вважає, що зазначена постанова є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя