Справа № 130/2533/16-п
Провадження № 33/772/84/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саландяк О. Я.
Доповідач: Нешик Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Нешик Р.І.; за участю ОСОБА_2, його адвоката Чаленко Н.В.; розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.12.2016 року, якою,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1;

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275грн 60коп, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суд визнав провину ОСОБА_2 в тому, що він 23.10.2016 року приблизно о 02-05год в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Франка, 16, керував транспортним засобом - Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив визнати постанову суду незаконною, скасувати її і закрити провадження по справі, за відсутності складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись, що суд не розраховував беззаперечними доказами, які би давали підстави притягти його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення апелянта і його адвоката, які підтримали доводи поданої скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про скасування прийнятого рішення із наступних підстав.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечити повне, всебічне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє ухваленню законного та обґрунтованого рішення, яке б виключало його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2, підтримуючи доводи апеляції, не заперечив, що був зупинений працівниками поліції в час, зазначений в постанові та що до нього застосовувався технічний прилад «Драгер». Проте, він пояснив, що не був згоден із його результатами, оскільки пляшку пива випив задовго до зупинки автомобіля.

Із його пояснень, не повіривши результату алкотестеру, він просив надати йому сертифікат на технічний засіб та свідоцтво на його повірку, чого йому не було надано.

Посилаючись, що він мав їхати в цей день у відрядження за кордон, в підтвердження чому показав відмітки у паспорті, не став сперечатися із поліцейськими, а підписав протокол та сам поїхав у медичний заклад, де самостійно пройшов огляд на стан сп'яніння, результати проходження якого показали вміст алкоголю в організмі 0,01%о.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення є ті фактичні дані, які дають підстави встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та чи винна дана особа в ньому.

Проте, на моє переконання, суд першої інстанції не розраховував беззаперечними доказами, які би давали підстави визнати ОСОБА_2 винуватим в даному правопорушенні.

Незважаючи, що зазначенні пояснення ОСОБА_2 давав і в місцевому суді, спростувати чи підтвердити їх не представилось можливим, оскільки працівники поліції, на виклики в суди обох інстанцій не з'явились та не відреагували на запити щодо надання доказів про справність технічного приладу.

Достовірність проходження ОСОБА_2 самостійно огляду на стан сп'яніння в медичній установі місцевим судом досконально перевірилось та підтвердились пояснення ОСОБА_2 щодо самостійного звернення в медичну установу для проходження огляду на стан сп'яніння та не виявлення такої кількості алкоголю в організмі, яка би давали підстави до притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Такий результат в медичній установі був зафіксований через 1год 46хв після попереднього огляду, зробленого працівником поліції.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП та п.4 ІХ розділу Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі зі змінами за 2016 рік, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, огляд водіїв на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

Проте, як було встановлено в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 сам був в такій стадії алкогольного сп'яніння, що нічого із обставин не пам'ятає, а його дружина ОСОБА_5 була більше стурбована поведінкою свого чоловіка, а тому не звертала увагу на те, що підписувала, що засвідчує про фактичну відсутність свідків та наявність в зв'язку з цим допущених порушень при складанні протоколу відносно ОСОБА_2

Відповідно до ст.265-2 КУпАП в разі виникнення підозр в керуванні водієм в стані алкогольного сп'яніння автомобіль після освідування доставляється на тимчасове зберігання на спецмайданчик або передається іншій особі для транспортування, чого не мало місця за матеріалами даної адміністративної справи, що також викликає сумніви в достовірності виявлених результатів.

Зважаючи на наведене суд не розраховував беззаперечними доказами провини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, за яке його притягли до адміністративної відповідальності.

Оскільки, як було судом встановлено, протокол про адміністративне правопорушення складено фактично без свідків.

За поясненнями ОСОБА_2 показники і справність технічного пристрою ним одразу оспорювались.

Працівники поліції на виклики обох судів для спростування чи підтвердження таких пояснень в місцевий та апеляційний суди не з'явились.

На запити обох судів щодо надання сертифікатів на роботу алкотестеру не відреагували і на час апеляційного розгляду їх не надали.

Достовірність проходження медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 в медичній установі на протязі 2 годин із часу зупинки підтверджена, показник вмісту алкоголю в його організмі 0,01%о не спростований.

Після складання протоколу транспортний засіб у нього не вилучався.

За таких обставин у суду не було достатніх підстав до притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.12.2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області Р.І. Нешик

З оригіналом вірно: