Справа № 444/2704/16-п Головуючий у 1 інстанції: Звліско Р.Й.
Провадження № 33/783/329/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 , та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27.11.2016 року о 05 год. 10 хв. на автомобільній дорозі «Львів-Рава-Руська» М-09, 63 км керував автомобілем Skoda Superb, державний номерний знак «ВС 1367 ЕС» з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У поданій апеляції захисник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати, та визнати його невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням норм закону, а суд першої інстанції під час судового розгляду не допитав свідків події. Крім того, зазначає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ним з поважних причин.

Заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження немає потреби, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в межах десятиденного строку після отримання постанови суду першої інстанції 23.02.2017 року.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №119859 від 27.11.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Не заслуговує на увагу покликання скаржника на те, що суд першої інстанції зобовязаний був допитати свідків по справі, оскільки зазначене клопотання ОСОБА_4 не подавалось.

Крім того, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду неодноразово не зявлявся на нього.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо його змісту.

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності вважаю безпідставним, оскільки адміністративне правопорушення він вчинив 27.11.2016 року, а адміністративне стягнення на нього накладено 17.02.2017 року, тобто в межах тримісячного строку, встановленого ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294КпАПУкраїни,-

постановив:

постанову Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5