ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати у зв'язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та дійшов хибного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Вважає, що суд не надав оцінку тому факту, що причиною його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Drager» стало порушення герметичності упаковки приладу.

З позиції апелянта, не доводиться його вина і поясненнями свідків, оскільки вони стояли осторонь під час складання протоколу і не могли чути, щоб він відмовлявся від проходження огляду.

В обґрунтування відсутності його вини посилається на дані наданого ним висновку КМНКЛ «Соціотерапія» про те, що станом на 00.45 год. 01.10.2016 року в нього ознак алкогольного сп'яніння не виявлено.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 30.09.2016 о 23 год. 40 хв. по вулиці Зодчих, 38 у місті Києві керував автомобілем «Audi A6 Avant», д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ЗАТ «Генерації нових ідей», з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові на вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, суд обґрунтував: даними протокол про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить пояснення ОСОБА_1 про те, що він згоден з викладеним у протоколі, зобов'язується не сідати за кермо в стані алкогольного сп'яніння; пояснення свідка ОСОБА_2, який підтвердив факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, після зупинки працівниками поліції відмовився від проходження огляду; поясненнями працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якими було встановлено даний факт правопорушення.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджуються дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції та узгоджуються з показаннями свідків.

При цьому, як даними відеозапису, так і іншими матеріалами справи не підтверджується той факт, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Drager» стало порушення герметичності упаковки приладу, як про це апелянт зазначає у своїй апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції також надав оцінку даним висновку Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» № 003784 від 01.10.2016 року, засвідченого лікарем - наркологом ОСОБА_6 про те, що проведеним медичним оглядом у ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено.

Визнаючи даний доказ недопустимим, суд обґрунтовано послався на те, що згідно інформації Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_1 в зазначений час до лікарні не звертався, медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння не проходив, висновок №003784 йому не видавався, а під цим номером був виданий 31.07.2016 іншій людині, лікар-нарколог з прізвищем «ОСОБА_6» в лікарні не значиться.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відкинув як доказ висновок про проходження ОСОБА_1 медичного огляду, яким у нього не виявлено ознак сп'яніння.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, його на законних підставах притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим постанова підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз

Справа № 33/796/335/2017

Категорія КУпАП: ст.130

Головуючий в 1 інст.: Жмудь В.О.