Справа № 344/653/17
Провадження № 33/779/128/2017
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку м. Івано-Франківська, вул. Вовчинецька, 196/2,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі триста сорок гривень та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 11 січня 2017 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську на перехресті вул. ОСОБА_3 - Т. Цоклера, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг, не надала дорогу автомобілю «Toyota Prius», номерний знак 11 3380 під керуванням ОСОБА_4, який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, та допустила з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, порушила вимоги п. 2.3. б), п. 16.11., п. 33. (2.2.) Правил дорожнього руху, за що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На вказане рішення судді Бендус Т.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати вказану постанову судді, а справу щодо неї закрити.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що дана постанова є незаконною, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм. Вказує, що випадок, викладений у протоколі дійсно відбувся 11 січня 2017 року, хоча ніяких Правил дорожнього руху не порушено, а протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є недостовірним та складеним із значними порушеннями. Стверджує, що, зокрема, не взято до уваги її свідчення та свідчення свідка події, не зазначено, що перед виїздом із вул. Т. Цоклера на вул. ОСОБА_3 є «Стоп лінія», яка відповідно до п. 1.12. Правил дорожнього руху позначає місце, де водій повинен зупинитися. Водій «Тойоти» зупинки не здійснив, внаслідок чого й сталось ДТП. Вказує, щоб не притягувати до відповідальності працівника УПП м. Івано-Франківська ОСОБА_4, який є водієм автомобіля «Тойоти», що порушив Правила дорожнього руху, на нього безпідставно не склали протокол. Зазначає, що в першому судовому засіданні суддя дала можливість працівникам УПП м. Івано-Франківська донести якісь докази їхньої невинуватості. Однак, в законній вимозі в судовому засіданні 24 лютого 2017 року дати можливість ознайомитись з цими доказами їй було відмовлено. Стверджує, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено її пояснення та пояснення свідка, які не відповідають дійсності. Зокрема, вказано, що вона та свідок ОСОБА_5 ствердили, що рух був здійснений на мигаючий зелений сигнал світлофора. Вони неодноразово наголошували в судовому засіданні, що рух було розпочато на зелений сигнал світлофора. Зазначає, що на її запитання водію ОСОБА_4 відносно «Стоп лінії», яка відповідно до п. 1.12. Правил дорожнього руху позначає місце, де водій повинен зупинитися, той відповів, що лінія була засипана снігом і він її не бачив. Вказує, що їй ніхто не розяснив її прав, порушено її конституційне право на захист, право подавати різні клопотання. Посилається на те, що суд не обґрунтував і обрання виду адміністративного стягнення.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якій роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Клопотань не заявляла. Вказала, що буде захищати свої інтереси особисто, без участі захисника.

ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, вважає винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, просила постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді місцевого суду без змін, з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону зясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 16.11. цих Правил на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

А з Розділу 33 «Дорожні знаки» п. 2 «Знаки пріоритету» п.п. 2.2 вбачається, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12. (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8. - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 11 січня 2017 року серії БР № 153251 (а.с. 3), схемою місця ДТП (а.с. 4), письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2017 року серії БР № 153251 (а.с. 3) 11 січня 2017 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 в м. Івано-Франківську на перехресті вул. ОСОБА_3 - Т. Цоклера, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг, не надала дорогу автомобілю «Toyota Prius», номерний знак 11 3380 під керуванням ОСОБА_4І, який наближався до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Порушила вимоги п. 2.3. б), п. 16.11., п. 33. (2.2.) Правил дорожнього руху

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою заступником командира роти № 2 БУПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_6, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 При складенні протоколу ОСОБА_2 розяснювалися її права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останньої (а.с. 3).

До наведеного протоколу додано схему місця ДТП, яка сталася 11 січня 2017 року о 12 год. 30 хв. на вул. ОСОБА_3 - Т. Цоклера в м. Івано-Франківську (а.с. 4). Із схемою ознайомлений ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що свідчать їхні особисті підписи. З неї вбачається розташування автомобілів на проїжджій смузі (а.с. 4), а також характер та локалізація отриманих пошкоджень автомобілів (а.с. 4 зворот).

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 11 січня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 5), вбачається, що вона керувала автомобілем ВАЗ 1117 зі стажем водіння 16 років, на перехресті вулиць Т. Цоклера та с. Бандери сталося ДТП. Рухаючись по вул. Т. Цоклера на перехресті, переконавшись, що на світлофорі по вул. Бандери червоне світло, продовжила рух з стовідсотковою впевненістю у перевазі руху її транспортного засобу. Пасажир ОСОБА_5 може підтвердити правдивість її слів, що вони їхали на дозволений сигнал світлофора.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_5 дали схожі пояснення, однак вказали, що перехрестя проїжджали на мигаючий зелений сигнал світлофора.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 11 січня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 6), вбачається, що 11 січня 2017 року близько 12 год. 25 хв. він рухався на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» номерний знак 3380 по вул. С. Бандери в напрямку вул. Незалежності. Доїжджаючи до світлофора, який знаходиться неподалік буд. № 17 по вул. С. Бандери здійснював рух на зелене світло світлофора. І в цей момент з вул. Т. Цоклера виїжджав автомобіль ОСОБА_7 номерний знак НОМЕР_2, котрий здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням, внаслідок чого два автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

З долученого в ході судового засідання відеозапису з відеореєстратора транспортного засобу «Toyota Prius», номерний знак 11 3380 під керуванням ОСОБА_4, вбачається, що вказаний транспортний засіб проїжджав перехрестя по вул. С. Бандери з вул. Т. Цоклера на дозволяючий сигнал світлофора.

Вказаний відеозапис засвідчив дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобілів марки «Toyota Prius» та «ВАЗ 111730» під керуванням ОСОБА_2, що не оспорювалось нею.

Докази, які є в матеріалах справи, отримані у встановленому законом порядку, будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта щодо відсутності в її діях вини.

ОСОБА_2, стверджуючи про відсутність достатніх обєктивних даних, які б доводили її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не заперечує фактичних обставин справи - обставин дорожньо-транспортної пригоди, які встановлені судом першої інстанції щодо місця, часу та обставин при яких відбулося зіткнення, а зміст її пояснень узгоджується з даними, що є в матеріалах справи.

З пояснень апелянта - письмових і наданих суду першої та апеляційної інстанції слідує, що ОСОБА_2 звертала увагу на сигнали світлофора.

Як вбачається з схеми місця ДТП (а.с. 4) регулювання руху на даному перехресті, зокрема за напрямком руху з вул. Т. Цоклера на вул. ОСОБА_3, за допомогою світлофорів не здійснюється. Світлофори, розміщені на вул. С.Бандери біля буд. № 17 призначені для регулювання руху транспортних засобів, які рухаються цією вулицею, щоб забезпечити перехід проїзної частини в цьому місці пішоходами.

Тобто, виїзд на дане перехрестя регулюється виключно дорожніми знаками, відповідно, з вул. Т. Цоклера знаком «Проїзд без зупинки заборонено».

Таким чином, приходжу висновку, що ОСОБА_2 під час виїзду на вул. С. Бандери помилково враховувала сигнали світлофора, якими не регулюється проїзд даного перехрестя з вул. Т. Цоклера по якій вона рухалась, та не виконала Правила дорожнього руху п. 16.11. в частині надання переваги транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та виконання знаку «Проїзд без зупинки заборонено».

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що ОСОБА_2 обєктивно спроможна була уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 при виконанні нею Правил дорожнього руху, а саме

- зважаючи на керування нею транспортним засобом, що рухався по другорядній дорозі, давши дорогу транспортному засобу, під керуванням ОСОБА_4, оскільки він наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі,

- виконуючи вимоги знаку пріоритету 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», оскільки за його наявності необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається,

- будучи уважною, стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно реагуючи на її зміну, не відволікаючись від керування цим засобом у дорозі.

Питання щодо винуватості ОСОБА_4 не є предметом розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с. 3).

Питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення повинно було б розглядатися у встановленому законом порядку за умови складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою.

В той же час, встановлення факту наявності чи відсутності порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху не впливає на правильність висновків суду про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом першої та судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не навела переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на п. 1.4. Правил дорожнього руху про те, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, є слушними, проте апеляційний суд позбавлений обєктивної можливості перевірити дотримання цих Правил іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди в межах справи про притягнення до адміністративної відповідності ОСОБА_2, оскільки відносно нього не складався протокол з відповідними посиланнями на порушенням ним ПДР під час вказаної події.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 124 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно призначеного покарання, зазначаю, що обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який становить триста сорок гривень та є найбільш мяким видом покарання, визначеним санкцією ст. 124 КУпАП, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Клопотання ОСОБА_2, яке заявлено під час апеляційного розгляду, про відстрочку виконання рішення суду в частині стягнення штрафу та судового збору, у разі залишення без змін постанови судді суду першої інстанції, підлягає до розгляду у порядку, передбаченому ст. ст. 301 та 304 КУпАП судом першої інстанції, який виніс постанову.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло