Справа № 275/1/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КпАП України (вчинення насильства в сімї) відносно ОСОБА_1, згідно фабули якого зазначено, що останній 10.12.2016 року за адресою: смт. Брусилів, вул. Огієнка, 1 висловлювався словами нецензурної лайки в бік своєї матері ОСОБА_2, чим вчинив психологічне насильство в сімї.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він нещодавно повернувся зі служби в зоні Антитерористичної операції. 10.12.2016 року він дізнався про загибель в АТО одного з товаришів по службі, через що розхвилювався, випив та прийшовши до дому посварився з матірю ОСОБА_2 Коли приїхали поліцейські, вони склали якісь папери і поїхали. Він в тих паперах розписався один раз. Протокол про адміністративне правопорушення, предявлений йому в суді, він не підписував, а підписував лише складене поліцейським пояснення.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_2 пояснила суду, що її син ОСОБА_1 двічі проходив службу в зоні АТО і нещодавно демобілізувався. Участь у бойових діях вплинула на його психологічний стан, він часто буває знервований. Профілактичних заходів від державних органів не отримує. 10.12.2016 року син прийшов до дому напідпитку і сказав, що йому повідомили про загибель в зоні АТО когось з його товаришів. Вона в цей час очищала курей. ОСОБА_1, перебуваючи у збудженому стані, розкидав курей по двору і вона, побоюючись за те, щоб він не спричинив собі лиха, викликала поліцію. Відносно неї син нічого поганого не робив і нецензурними словами не висловлювався. Ніяких загроз чи психологічного насильства відносно неї особисто він не чинив. Розкидавши курей по двору, він емоційно показав їй неважливість її заняття на фоні повідомленої йому трагічної звістки. Саме побоюючись, щоб син не накоїв лиха собі, а не їй, вона викликала поліцію. Коли прибула поліція, то якась жінка поліцейський писала папери, а один з чоловіків поліцейських, прізвище якого їй не відоме, зайшов до будинку. Раптом вона побачила, що той поліцейський бє ногами сина, який лежав на полу. Вона вимушена була зупиняти поліцейського і захищати сина. Коли закінчили складати папери, їй сказали поставити підпис в одному місці. Так само в одному місці розписався й син. У предявленому їй протоколі про адміністративне правопорушення ані підписів її, ані підписів її сина не має. Коли поліція поїхала, вона вважала, що на тому все скінчилось, бо син заспокоївся. Але отримавши повістки до суду здивувалась і, вирішила піти до районного відділку поліції, щоб зясувати причину виклику. У райвідділі поліції, в кабінеті дільничних інспекторів її зустрів якійсь молодий поліцейський, прізвище якого вона не знає, який грубив їй та насміхався, так і не пояснивши нічого по суті. Вважає, що син ніякого правопорушення не вчиняв і їй особисто нічим не погрожував і не ображав.

Незалежно і безсторонньо дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що по-перше, формулювання фабули правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції статті 173-2 КпАП України.

А по-друге, наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 не підтверджується жодним доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення, всупереч ст. 251, 256 КпАП України в графі «свідки, потерпілі» жодних записів не містить.

Графа для зазначення додатків до протоколу не заповнена.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення, в графі для підписів особи, що притягується до відповідальності, містить підписи, що очевидно та суттєво відрізняються від підписів у письмовому поясненні від імені ОСОБА_1 та у його паспорті, де вони є схожі. Таким чином, суд ставить під сумнів дотримання процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на відсутність жодних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Водночас, суд вважає за необхідне, керуючись статтями 6, 7 КпАП України, спрямувати копію даної постанови до Коростишівської місцевої прокуратури з метою забезпечення виконання наглядових повноважень з приводу вищеописаних потерпілою ОСОБА_2 обставин.

Керуючись ст.3 Конституції України, ст. 6, 7, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_3