Провадження № 33/792/50/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 11 вересня 2016 року, о 03 год. 15 хв. керував по вул. Степана Бандери, 65 в м. Хмельницькому автомобілем «Фольксваген Пассат», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 11.09.2016 року № 2761 з результатом 0,8‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, не повідомив його про час та місце розгляду справи, розглянув справу за його відсутності, чим порушив його право на захист. Апелянт заперечує доведеність його вини у вчиненні правопорушення, вказуючи, що належних та допустимих доказів, якими підтверджується факт керування ним транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає, протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог закону.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 23 січня 2017 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року щодо нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 - скасуванню, з ухваленням нової постанови з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи суд провів судовий розгляд в відсутність особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, за відсутності даних про належне повідомлення ОСОБА_2 про судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вказував в своїй скарзі ОСОБА_2 про розгляд справи він повідомлений не був, повістка про виклик до суду йому вручена не була, що підтверджується матеріалами справи.

Ті обставини, що апелянт не був повідомлений в передбачений чинним КУпАП спосіб про місце, день та час судового розгляду, підтверджуються даними справи про притягнення апелянта до відповідальності, про розгляд справи за місцем свого перебування апелянт судом повідомлений не був; висновки суду про можливість слухання справи в його відсутність, позаяк він був повідомлений належним чином, не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно наданої на запит апеляційного суду інформації повістка про виклик ОСОБА_2 до суду першої інстанції на 25 листопада 2016 року, коли судом була винесена постанова, надсилалась правопорушнику простою кореспонденцією, відомості про вручення судової повістки в справі відсутні, відомості про повідомлення ОСОБА_2 про судовий розгляд в інший спосіб у справі відсутні. Суд вживав заходів для вручення судової повістки апелянту, однак відомості про належне повідомлення апелянта про слухання справи (що, на думку суду першої інстанції, свідчило про належне повідомлення апелянта), в справі відсутні. Висновки суду з цього приводу не відповідають вимогам ст. 277-2 КУпАП. Також в справі є заява апелянта від 24 листопада 2016 року про перебування в цей час на стаціонарному лікуванні в одному з медичних закладів в Одеській області.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про підтвердження доводів апелянта щодо неповідомлення його про здійснення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 25 листопада 2016 року судового розгляду справи щодо нього, а висновки суду першої інстанції про можливість розгляду справи в його відсутність є поспішними; апелянт був позбавлений можливості здійснювати свій захист в суді першої інстанції, в зв'язку з чим постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню (зважаючи на кримінально-караний характер санкцій КУпАП) з постановленням апеляційним судом нової постанови.

При цьому апеляційний суд зважає, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 11 вересня 2016 року, о 03 год. 15 хв. керував по вул. Степана Бандери 65 в м. Хмельницькому автомобілем «Фольксваген Пассат», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 11.09.2016 року № 2761 з результатом 0,8‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Його вина у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами.

11 вересня 2016 року інспектор 4 роти УПП в м. Хмельницькому ДПП ОСОБА_4 склав протокол про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що того ж дня о 03 год. 15 хв. ОСОБА_2 керував по вул. Степана Бандери 65 в м. Хмельницькому автомобілем «Фольксваген Пассат», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 11.09.2016 року № 2761 з результатом 0,8‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР (а.с. 1).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в провадженні відсутні докази, що він взагалі керував транспортним засобом в місці та в час, зазначені в протоколі, не заслуговують на увагу, позаяк такі його твердження суперечать, зокрема, його ж поясненням в апеляційному суді, де він визнавав, що він керував автомобілем та його зупинили працівники поліції, в нього при собі не було документів на автомобіль.

В апеляційному суді ОСОБА_2 не заперечував, що вночі 11 вересня 2016 року його на вул. С.Бандери в м. Хмельницькому зупинили працівники поліції, також на місці зупинки йому запропонували пройти огляд на місці зупинки з допомогою спеціального приладу, однак при цьому свідків не було, також йому не пояснили зміст складеного щодо нього протоколу, зауважував, що він був тверезий.

Апеляційний суд критично оцінює такі твердження ОСОБА_2, як намір уникнути настання відповідальності, позаяк вони спростовуються сукупністю зібраних та досліджених судом доказів.

Як видно з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, був ознайомлений зі змістом складеного щодо нього протоколу, жодних зауважень з приводу змісту складеного протоколу він не виказував, своїм підписом засвідчив факт отримання ним копії складеного щодо нього протоколу. При цьому ОСОБА_2 був відсторонений від керування автомобілем, що визнавав сам ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_5, який в апеляційному суді підтвердив, що коли він забирав автомобіль та ОСОБА_2 з місця зупинки, зі слів ОСОБА_2 свідку стало відомо про складення щодо ОСОБА_2 протоколу саме за кермування в нетверезому стані.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_6 підтверджував, що був присутній під час проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2, пригадав деякі деталі оформлення адмінправопорушення, що в цей час ОСОБА_2 був з дівчиною. Свідок стверджував, що йому працівник поліції показував результат, в його присутності ОСОБА_2 нічого не оспорював. Ті обставини, що свідок не міг пригадати чіткого значення показника спеціального технічного засобу, з використанням якого проводився огляд, неможливість прочитати роздруківку, не дає апеляційному суду підстав вважати, що ОСОБА_2 керував автомобілем тверезим. При цьому свідок ОСОБА_6 повністю підтверджував свої підписи на складених за його участю документах, зокрема, в поясненнях та акті огляду, де зазначено результати проведеного тесту 0,8 ‰.

Згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, результат тесту становив 0,8 ‰. Суд критично оцінює твердження апелянта, що він не підписував акт огляду та що свідки під час проведення огляду не були присутні, позаяк такі його твердження є суперечливими, а також спростовуються, зокрема, показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_8 Результати огляду ОСОБА_2 зазначені в акті огляду, засвідчені підписами двох понятих. За таких обставин доводи про наявність підстав вважати недопустим доказом протокол про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в ньому підписів свідків, не можуть прийматись до уваги, наявність свідків є обов'язковою під час проведення огляду, що було дотримано працівниками поліції, а письмові пояснення свідків приєднані до матеріалів адміністративного провадження (а.с. 4, 5).

Твердження ОСОБА_2 про недотримання працівником поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Твердження апелянта про проведення його огляду на стан сп'яніння з порушенням вимог законодавства не знайшли свого підтвердження.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведеною, а доводи апеляційної скарги про недоведеність його вини у вчиненні правопорушення такими, що не знайшли свого підтвердження в суді.

Однак на момент розгляду справи апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, в зв'язку з чим провадження в справі підлягає закриттю в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар