Провадження № 33/779/12/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Попович В. С.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

в с т а н о в и в :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 15 жовтня 2016 року о 02 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. С. Бандери, 62, ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху, а саме, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає постанову судді необґрунтованою та незаконною. Посилається на зміст ст. ст. 3, 6, 8, 19, 129 Конституції України, ст. ст. 245, 251 КУпАП. Зазначає, що оскаржувана постанова судді не відповідає вимогам цих статей. Стверджує, що суд при підготовці справи до розгляду, всупереч ст. 278 КУпАП, не перевірив правильність складення протоколу та інших матеріалів справи. Зазначає, що суд прийшов до висновку про доведеність його вини на підставі відповідних доказів, не зазначивши мотиви відхилення його аргументів про те, що вказані докази не є доказами у справі та не можуть братися до уваги судом, оскільки всупереч ст. 251 КУпАП отримані з порушенням закону. Посилається на зміст ч. 2 ст. 19 Конституції України та ст. 8 Закону України «Про національну поліцію». Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2016 року серії АП2 № 172753, всупереч ст. 256 КУпАП, не містить пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, такі не додані до протоколу, зміст протоколу не містить розгорнутого переліку прав особи, щодо якої складається протокол, як передбачено Додатком № 1 до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Вказує, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено спеціальне звання особи, яка здійснювала огляд, як це вимагає п. 2 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Звертає увагу, що квитанція тестування на алкоголь спеціального приладу «Драгер» не містить номеру протоколу про адміністративне правопорушення в межах якого проводився такий тест. Зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_4 не містять інформації про дату народження опитаної особи, даних про документ, на підставі якого встановлено його особу, а також у даному поясненні час проведення освідчення водія виправлено з 03 год. 20 хв. на 03 год. 00 хв. Що у письмовому поясненні ОСОБА_5 також час проведення освідчення водія виправлено з 03 год. 20 хв. на 03 год. 00 хв. Вважає, що при наведених ним порушеннях при складанні документів, вони є недопустимими доказами, не могли бути використані при прийнятті рішення. Зазначає, що суд не дослідив всіх обставин справи у їх сукупності. Зазначає, що пояснення інспектора Управління патрульної поліції м. Івано-Франківська ОСОБА_6, який склав протокол, не співпадає з поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вважає, що з пояснень свідків зрозуміло, що на момент, коли ОСОБА_2 сідав у свій автомобіль поліцейські вже мали по орієнтуванню транспортний засіб «Мазда» чорного кольору як такий, яким керує особа можливо у стані алкогольного сп'яніння. Щодо пояснень інспектора ОСОБА_6., про те, що ОСОБА_9 проїхав на мигаючий зелений сигнал світлофора, зазначає, що такі дії останнього, якщо вони мали місце, не є порушенням Правил дорожнього руху. Стверджує, що пояснення інспектора ОСОБА_6. про те, що транспортний засіб ОСОБА_2 було зупинено, роз'яснено йому права, причину зупинки, знайдено двох свідків, проінформовано ОСОБА_2 та свідків відповідно до Інструкції про порядок застосування спеціального технічного засобу, а результат проведеного тесту на алкоголь за допомогою спеціального приладу «Драгер» належить ОСОБА_2 спростовується квитанцією тестування на алкоголь спеціального приладу «Драгер», у якій вказаний час проведення огляду 2 год. 52 хв., та протоколом про адміністративне правопорушення, у якому час зупинки транспортного засобу вказаний 02 год. 50 хв. Що це доводить і те, що інспектор ОСОБА_6. умисно виправив час проведення освідчення водія з 03 год. 20 хв. на 03 год. 00 хв. у поясненнях свідків. Наголошує, що суд не взяв до уваги непрямі докази відсутності події правопорушення - свідчення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_2 взагалі не вживає алкоголю з 2010 року, внаслідок перенесеної травми, та витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 1362010. Зазначає, що суд не вирішував його письмове клопотання від 09 листопада 2016 року. За зазначених ним обставин, вважає, що подія та склад адміністративного правопорушення відсутні.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, клопотань не заявлено.

Захиснику ОСОБА_3 роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, , клопотань не заявлено.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на тому, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Захисник ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, вважає рішення судді суду першої інстанції невмотивованим, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді місцевого суду - без змін, з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2016 року серії АП2 № 172753 (а.с. 1), квитанцією тестування на алкоголь спеціального приладу «Драгер» (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_2 погодився з результатами огляду (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4, 5), письмовими поясненнями ОСОБА_12 та ОСОБА_7 (а.с. 6, 7). При цьому суддя дослідив і дав оцінку поясненням ОСОБА_2, інспектора ОСОБА_6., свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2016 року серії АП2 № 172753, ОСОБА_2 15 жовтня 2016 року о 02 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Степана Бандери 62, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Перевірку на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводилося із застосуванням приладу «Драгер» в присутності 2 свідків. Порушив п. 2.9. а) Правила дорожнього руху (а.с. 1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Івано-Франківську ОСОБА_6, з заповненням необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення огляду на стан сп'яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2016 року серії АП2 № 172753, всупереч ст. 256 КУпАП, не містить пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення та такі не додані до протоколу, зазначаю наступне.

Так, при складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1).

Відповідно, йому було відомо, що він має право давати пояснення по суті адміністративного правопорушення. Відомостей про те, що апелянт мав намір зазначити свої пояснення у протоколі, однак такого права працівниками поліції його у будь-який спосіб було позбавлено, матеріали справи не містять. Зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2 не вбачається, щоб він писав свої пояснення на окрему аркуші, відповідно, доводи апелянта про те, що такі не додані до протоколу суперечливі та безпідставні.

Крім того, відсутні дані про те, що ОСОБА_2 за наявності зазначених ним обставин подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи про те, що зміст протоколу не містить розгорнутого переліку прав особи, щодо якої складається протокол, як передбачено Додатком № 1 до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, спростовується тим, що особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ 07 листопада 2015 року № 1395. При цьому форма бланку протоколу про адміністративне правопорушення, використана у даному випадку, передбачена Інструкцією з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 10 липня 2015 року № 842, що втратила чинність, чинна до 31 грудня 2016 року, оскільки це передбачено Перехідними положеннями Закону України «Про національну поліцію».

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_2 1,52 %, час проведення тесту 15 жовтня 2016 року 02 год. 52 хв. (а.с. 2). Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_13, працівника поліції. Вважаю вказану квитанцію допустимим доказом та таким, що безпомилково вказує на час освідчення, жодних сумнівів щодо її змісту не виникає.

Доводи апелянта про те, що вона не містить номеру протоколу про адміністративне правопорушення в межах якого проводився такий тест також не є слушними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складається після установлення стану сп'яніння та, відповідно, у разі виявлення правопорушення, а не навпаки. Так, відповідно до п. 10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, а відповідно до п. 5 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, не чітка вимова. За допомогою алкотестеру «Драгер» ARHS - 0303. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 1,52 проміле. З результатами ОСОБА_2 згоден, про що свідчить його власноручний підпис. Свідки огляду: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Акт склав інспектор роти № 1 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_6

Апелянт вказує, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено спеціальне звання особи, яка здійснювала огляд, як це вимагає п. 2 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, до такого висновку останній дійшов помилково.

За приписами вказаного пункту огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Так, ним визначено особу, яка може здійснювати такий огляд. При цьому, жодних вимог саме щодо змісту акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляду даний пункт не встановлює.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 15 жовтня 2016 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4), вбачається, що він близько 03 год. 00 хв. 15 жовтня 2016 року в м. Івано-Франківську по вул. С.Бандери став свідком освідчення на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу «Мазда» номерний знак НОМЕР_2 за допомогою алкотестера «Драгер». Результат позитивний - 1,52 проміле.

З письмових пояснень ОСОБА_5 від 15 жовтня 2016 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 5), вбачається, що він був свідком освідчення водія транспортного засобу «Мазда» номерний знак НОМЕР_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Подія відбулася по вул. с. Бандери, 62, м. Івано-Франківську. Результат позитивний - 1,52 проміле. 15 жовтня 2016 року близько 03 год. 00 хв.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що письмові пояснення ОСОБА_4 не містять інформації про дату народження опитаної особи, даних про документ, на підставі якого встановлено його особу, не є такими, що вливають на належність і допустимість їх як доказу, на основі якого в сукупності з іншими встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, крім того не свідчать про упередженість та зацікавленість ОСОБА_4 під час надання таких пояснень.

Незначні виправлення часу в письмових показаннях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зокрема щодо хвилин, не є достатньою підставою для сумніву в об'єктивності викладених ними свідчень. При цьому їх пояснення чіткі та послідовні, жодних сумнівів у їх правдивості не виникає. Крім того, в поясненнях час вказаний з поміткою «близько», що свідчить про приблизний час опису подій.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази, на основі яких ґрунтувалося рішення судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недопустимими, голослівні, так як під час перегляду постанови судді та при перевірці доводів апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження доводи про те, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку чи не передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Щодо суперечностей, зазначених апелянтом, у поясненнях інспектора ОСОБА_6 з поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу обставин та причин зупинки вважаю їх такими, що не мають жодного значення в межах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та такими, що не впливають у будь-яких спосіб на доведеність його винуватості. Обставини та причини зупинки не підлягають встановленню, оскільки вони не є предметом доказування в межах даної справи.

Час зупинки транспортного засобу, вказаний у протоколі та час проведення огляду, вказаний у квитанції тестування на алкоголь, на яких акцентує увагу в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не свідчать про неналежність чи недопустимість вказаних доказів, а також не свідчить про порушення порядку проведення огляду.

Твердження про те, що інспектор ОСОБА_6. умисно виправив час проведення освідчення водія з 03 год. 20 хв. на 03 год. 00 хв. у поясненнях свідків є надуманими, оскільки жодних доказів зазначеного з матеріалів справи не вбачається.

Твердження апелянта про те, що суд не вирішував його письмове клопотання від 09 листопада 2016 року про закриття провадження по справі (а.с. 18-20) є не є слушним, оскільки суддя при прийнятті рішення по справі фактично мотивував безпідставність такого клопотання наявністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки, як вони пояснили, розвитку подій щодо обставин викладених у протоколі їм не відомо, а за таких обставин їх пояснення не можуть підтвердити чи спростувати конкретної інформації про обставини, що мають значення для справи, тобто фактичні дані щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалами справи про адміністративне правопорушення та спрямовані на уникнення ним відповідальності за фактично скоєне діяння.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що через отримання ним у 2010 році травми - забою головного мозку, він не вживає алкоголь, спростовується вищевикладеною сукупністю доказів по справі.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом першої та судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, які суддя вважав доведеними, містять ознаки саме такого правопорушення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, твердження як апелянта, так і його захисника, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло