Справа № 465/5735/16-п Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 33/783/42/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., з участю гр.ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 27.10.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 20.09.2016 р. о 05год.00 хв. , у м.Львові по вул.Наукова,37, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп»яніння / нечітка мова, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота/. Від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком ОКЗ ОСОБА_2 №1385 від 20.09.2016 року, чим порушив вимоги п.2.9/а/, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не було взято до уваги всіх наявних в матеріалах справи пояснень та доказів, оскільки справа розглянута в його відсутності, хоча заяву про відкладення розгляду справи ним подано до суду і така була отримана судом 26.10.2016 року, в зв»язку з чим він був позбавлений можливості дати пояснення в судовому засіданні.

Крім того вказує, що 20.09.2016 року під час складання протоколу про адмінправопорушення не залучались поняті та не було проведено огляду на стан сп»яніння. Вважає дії працівників поліції щодо нього протиправними, вчиненими з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також вказує, що він заробляє на життя перевезенням різних предметів власним автомобілем, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами фактично позбавить його та його двох неповнолітніх дітей всіх засобів на існування.

Крім того зазначає, що, призначаючи стягнення, суд не рахував того, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності, використовує автомобіль в трудовій діяльності та наклав на нього найбільш суворе стягнення.

Враховуючи те, що постанову про притягнення до адмінвідповідальності він отримав лише 08.11.2016 року, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення гр-на ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові. Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №081416 від 20.09.2016р.; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1385 від 20.09.2016 р., з якого вбачається, що гр-н ОСОБА_1 відмовився від огляду; рапортом працівника поліції ОСОБА_3 з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп»яніння, однак останній відмовився від проходження такого огляду.

Під час розгляду справи суд належним чином дослідив всі обставини справи та особу правопорушника та підставно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та наклав на нього стягнення, яке відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника. Безальтернативний вид стягнення ОСОБА_1 обрано суддею районного суду у межах визначеного законом строку згідно ч.1 ст.130 КУпАП, до якої законодавцем внесено відповідні зміни, які набули чинності з 27.07.2016 року.

Що з стосується покликання ОСОБА_1 про те, що протокол про вчинення ним адмінправопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, то, на думку суду, такі покликання не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та не спростовують висновків місцевого суду про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп»яніння, а тому не є підставою для скасування чи зміни постанови.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом розглянуто справу у його відсутності, а тому він був позбавлений можливості дати пояснення в судовому засіданні, також не є підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки свої пояснення про обставини справи ОСОБА_1 дав у суді апеляційної інстанції і такі пояснення не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016р. відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Танечник І.І.