Справа № 462/6938/16-п Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/783/323/17 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Володимира Клострейха, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Володимира Клострейха на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 (триста двадцять) грн. в дохід держави.

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 18 грудня 2016 року близько 02.15 год. у м. Львові на вул. Городоцькій, 280, керував автомобілем «ЗАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Не погоджуючись із постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2017 року, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Володимир Клострейх, подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить: оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки допущена неповнота працівниками поліції, у провадженні яких знаходилась справа про порушення правил дорожнього руху, та як наслідок цього допущена судом першої інстанції, неповнота і неправильність унеможливили об'єктивний розгляд справи та прийняття законного й обґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт Володимир Клострейх зазначає, що судом першої інстанції допущено низку порушень вимог чинного законодавства, зокрема: вимог ст. 268 КУпАП, а саме здійснено розгляд справи та винесено оскаржувану постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції не прийнято до уваги порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП працівниками поліції.

Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції при прийняті рішення не враховано вимоги ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 3.22. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з яких вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зокрема судом першої інстанції взагалі не досліджувалося, і не надано оцінку тому, що згідно методичних рекомендацій, затверджених розпорядженням МВС України №500 від 01.07.2010 року, а саме п.1.4, проведення огляду водія транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється з використанням технічних засобів, включених до Переліку технічних засобів, допущених до використання підрозділами Державтоінспекції МВС, який затверджено наказом МВС № 33-2010 (діючий на даний час). У п. 3 даного Переліку серед допущених технічних засобів відсутній прилад, який використовувався при медогляді ОСОБА_1 інспектором Мар'яном Левус («Алкотест 6820» № ARJL-0247 або Drager 6820). Відсутність у Переліку такого засобу унеможливлює його використання як приладу для визначення стану сп'яніння та його результатів.

На підставі зазначеного, апелянт вважає, що у даній справі відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Володимира Клострейха, які підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, викладені в обґрунтуванні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В засіданні апеляційного суду показаннями інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 та наданими відеоматеріалами з нагрудної камери поліцейського спростовуються покликання ОСОБА_1 про те, що він був незгідний з результатами огляду на стан сп'яніння проведеного поліцейськими на місці його зупинки, оскільки як з показань даного свідка так і з відеоматеріалів, досліджених судом убачається, що ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в медичний заклад, однак він відмовився.

Суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, дійшов обґрунтованого висновку, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що встановлено згідно огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, приладом «Драгер» № ARJL - 0247 від 18 грудня 2016 року, згідно якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння на рівні 0,55 ‰ та стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2016 року серія АП2 № 391709, у якому ОСОБА_1 не заперечив факту скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1, 3 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 за № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Таким чином, спростовується покликання захисника про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння проводився всупереч вимог методичних рекомендацій, затверджених розпорядженням МВС України №500 від 01.07.2010 року, а саме п.1.4, відповідно до якого проведення огляду водія транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється з використанням технічних засобів, включених до Переліку технічних засобів, допущених до використання підрозділами Державтоінспекції МВС, який затверджено наказом МВС № 33-2010 (діючий на даний час), у якому відсутній («Алкотест 6820» № ARJL-0247 або Drager 6820).

Оскільки, відповідно до п. 10 зазначеної Інструкції результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів і у випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, то працівники поліції правильно склали протокол про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР, а не про порушення п. 2.5 ПДР, тобто про відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 слід визначити адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Отже, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції врахував усі обставини події та в повній мірі дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення і дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і наклав адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті КУпАП.

На підставі наведеного в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Володимира Клострейха, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова вступає в законну силу після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис Т.М. Марітчак

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т.М. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 03 квітня 2017 року.

Копія постанови виготовлена «____» __________2017 року

Помічник судді В.О. Юрочко