Номер провадження: 33/785/113/17
Номер справи місцевого суду: 501/1848/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 04.08.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який мешкає за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 3-б,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.07.2016 року о 07 годині 35 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса (обїзна 23 км), в стані алкогольного спяніння, згідно висновку приладу «Драгер» пройшов огляд на стан спяніння, результат якого склав 0,3 проміле.

Водій ОСОБА_2 порушив п.п. 2.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 155352 від 04.07.2016 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується з висновками суду, так як на його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки факт алкогольного спяніння не був підтверджений належним чином.

В обгрунтування своїх доводів апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, а пояснення свідків не можуть бути прийнятими судом, як належні докази по справі, оскільки вказані пояснення надруковані на технічному приладі, а не написані власноруч свідками та до того ж, як зауважує апелянт, особи, пояснення яких долучені до матеріалів справи, були відсутні під час проходження ним тесту на алкогольне спяніння.

Крім того, апелянт зазначив, що співробітниками поліції не було запропоновано йому пройти медичне обстеження у медичному закладі охорони здоровя у разі його незгоди з показами алкотестеру.

При цьому апелянт вказав, що при розгляді судом справи участі не приймав, повідомлення про розгляд не отримував та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього без його участі, а тому на його думку це вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду, яке було призначене на 11.01.2017 року, ОСОБА_2 не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду. За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне та можливе розглянути скаргу у відсутності апелянта.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, а також зі змісту постанови судді, справа розглянута районним судом за відсутності ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що прямо зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, з яким останній був ознайомлений. При цьому матеріали справи не містять жодних даних про отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови, а тому його твердження про отримання копії постанови 05.12.2016 року вважає такими, які відповідають дійсності.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду є обґрунтованими, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта про його невинуватість, то апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд послався як на докази скоєння правопорушення: на протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2016 року відносно ОСОБА_2 (а.с.2); тест №314 технічного приладу "Drager 6810" згідно якого у видихуваному повітрі ОСОБА_2 виявлено 0,3 % алкоголю (а.с.1); письмові пояснення свідків ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4).

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, оскільки поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, навіть з урахуванням не зазначення у поясненні ОСОБА_3 конкретних даних щодо виявленого у видихаємому ОСОБА_2 повітрі 0,30 % алкоголю, оскільки як свідчать дані протоколу, зазначений факт перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння підтверджений ним особисто.

Доводи правопорушника щодо неповідомлення його про дату, час та місце розгляду протоколу спростовуються наявними у протоколі даними про розгляд справи судом 04.08.2016 року, з якими правопорушник був ознайомлений.

Крім того твердження апелянта щодо того, що співробітниками поліції йому не було запропоновано пройти медичне обстеження у медичному закладі охорони здоровя у разі його незгоди з показами алкотестера, не підтверджуються матеріалами справи, оскільки жодних даних, які вказують на незгоду з проведеним відносно нього медичним оглядом на місці зупинки - матеріали справи не містять.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 04.08.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 04.08.2016 року відносно ОСОБА_2, яким останній притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 3400 грн - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5.