АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/265/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 639/9365/16-п Курило В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 156 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді Міненкової Н.О., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень, судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., з конфіскацією в дохід держави предметів торгівлі, вилучених згідно протоколу від 05.12.2016 року.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, здійснювала торгівлю алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних дозвільних документів (ліцензії), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить постану суду першої станції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП скасувати провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року необґрунтована, належним чином не вмотивована, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на матеріальному та процесуальному законі.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що вона була відсутня при розгляді справи у суді першої інстанції та копії постанови своєчасно їй не направлялась отримала лише 31.01.2017 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, яка вину не визнала пояснювала, що вилучені товари їй не належать, у зв'язку з складними життєвими обставинами, попросила у знайомого здійснювати торгівлю шоколадом та соком за адресою : АДРЕСА_1,перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 05.12.2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, всупереч ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, чим здійснювала правопорушення в галузі торгівлі.

Таким чином ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, із протоколу огляду та вилучення від 05.12.2016 р. вбачається, що під час огляду магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в присутності понятих та ОСОБА_2, яким роз'яснено їх права та обов'язки, за їхніми підписами, було встановлено, що в даному магазині були виявлені алкогольні напої.

Таким чином, розташування цих напоїв у магазині за відсутності ліцензії на певний вид діяльності, свідчить в свою чергу про те, що вони були призначені саме для реалізації.

У зв'язку з вищевикладеним твердження апелянта про порушення працівниками поліції норм чинного законодавства та перевищення ними службових повноважень безпідставні та не підтверджується матеріалами справи.

Також доводи ОСОБА_2 про те, що вона не здійснювала торгівлю алкогольними напоями не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом першої інстанції та апеляційного розгляду.

Відповідно до рапорту інспектора патрульної поліції Євсюкова С.О., ОСОБА_2, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, будь які пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 в присутності свідків відмовилась надавати.

Твердження ОСОБА_2, про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не в повному обсязі викладена суть адміністративного правопорушення також є безпідставними, оскільки факт продажу не виключає цю можливість, а диспозиція інкримінованої їй статті не визначає коло осіб, яким було продано алкогольні напої, в якій кількості та складання акту попередньої закупки.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджується факт реалізації товарів чи товарних одиниць, вилучених згідно протоколу огляду спростовується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АА № 465982 від 05.12.2016 року, змістом письмових пояснень свідка ОСОБА_4, якими підтверджується факт придбання ним 05.12.2016 року в алкогольних напоїв магазині за адресою АДРЕСА_1, рапортом інспектора поліції Євсюкова С.О. від 05.12.2016 року, протоколом вилучення речей від 05.12.2016 року, який складено у присутності ОСОБА_2, підписано нею та назначено «к протоколу дополнений и жалоб не имею», фактично визнаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП, а відтак, враховуючи вимоги зазначеної вище ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на оскарження як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченіеч. 1 ст. 156 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова