Справа 573/369/17
Номер провадження 3/573/95/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув матеріали, які надійшли з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ст. 174, ч. 1 ст. 190 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії №584766, складений 11 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 174 КУпАП. З вказаного протоколу вбачається, що 11 лютого 2017 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_1, будучи власником гладкоствольної рушниці ИЖ 27 Е №8963250, порушив правила застосування вогнепальної зброї - здійснив два постріли поблизу вул. Горової в смт. Миколаївка, тобто в населеному пункті.

Також 20 лютого 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №584768, складений 13 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 190 КУпАП. З вказаного протоколу вбачається, що 11 лютого 2017 року о 15 годині ОСОБА_1, знаходячись поблизу вул. Горової в смт. Миколаївка, будучи власником рушниці ИЖ 27Е №8963250, передав її ОСОБА_2 без відповідного дозволу органу внутрішніх справ.

Згідно автоматизованої програми «Документообіг загальних судів» кожному адміністративному матеріалу було присвоєно індивідуальний номер справи та провадження, а саме: №573/369/17 (провадження №3/573/95/17), №573/371/17 (провадження №3/573/96/17) та вказані справи передені для розгляду судді Терещенко О.І.

Постановою судді від 30 березня 2017 року в одне провадження були об'єднані адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 174, ч. 1 ст. 190 КУпАП, та присвоєно обєднаній адміністративній справі єдиний номер №573/369/17 (провадження №3/573/95/17).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, при цьому пояснив, що 11 лютого 2017 року зібрався на полювання на лисицю, оскільки має всі необхідні дозвільні документи. Близько 6 години ранку ОСОБА_3 довіз його на своєму автомобілі за межі селища Улянівка Білопільського району в мисливські угіддя. Відстань від місця його полювання до найближчої вулиці селища більше 1 км. В ході полювання близько 11 години до нього приєднався ОСОБА_2 та попросив дати йому рушницю, щоб він також щось вполював, бо свою рушницю він не взяв. На прохання останнього він, керуючись ст. 15 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", яка не забооняє власникам зброї при здійсненні полювання передавати її іншим особом, передав свою рушницю ОСОБА_2 Останній, здійснивши декілька пострілів, повернув рушницю йому.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що має всі необхідні документи для полювання. 11 лютого 2017 року спільно з ОСОБА_1 були на полюванні за межами селища Улянівка в мисливських угіддях. ОСОБА_1 дійсно давав йому рушницю, з якої він здійснив декілька пострілів. Але все це було за межами населенного пункту. Там же з рушниці стріляв і сам ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_3 суду підтвердив, що дійсно 11 лютого 2017 року близько 6 години відвіз ОСОБА_1 на полювання за межі селища Улянівка Білопільського району в мисливські угіддя. Відстань від місця полювання до населенного пункту більше 1 км.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статею 174 КУпАП встановлена відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 190 КУпАП настає за придбання, зберігання, передачу іншим особам або продаж громадянами вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду без відповідного документа дозвільного характеру, виданого уповноваженим державним органом.

Відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, дозволено оформлення документів в органах внутрішніх справ про передачу мисливської вогнепальної (за наявності основних частин зброї), пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв від одного власника іншому, а також переоформлення мисливської вогнепальної (за наявності основних частин зброї), пневматичної, холодної і охолощеної зброї та пристроїв від особи, яка їх успадкувала після смерті власника, особі, що має дозвіл органів внутрішніх справ на їх придбання.

Водночас ч. 3 ст. 15 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" передбачає, що полювання може здійснюватися з мисливською зброєю, що належить іншій фізичній особі або користувачу мисливських угідь, лише у присутності власника цієї зброї або уповноваженого працівника користувача мисливських угідь, за яким закріплена ця мисливська зброя, за умови наявності у власника зброї чи уповноваженого працівника користувача мисливських угідь відповідних документів дозвільного характеру, виданих уповноваженим державним органом.

Як вбачається зі ст. 14 вказаного Закону документами на право полювання (для громадян України) є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.

Зазначені документи мисливець зобов'язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред'являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

З наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 документів вбачається, що він та ОСОБА_4 є мисливцями та мають відповідні посвідчення, дозволи на зберігання та носіння мисливських рушниць, членські квитки Українського товариства мисливців і рибалок, контрольні картки обліку добутої дичини з терміном дії по 30 квітня 2017 року. Також ОСОБА_1 Білопільською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок була видана картка відстрільна хутрового звіра №001992, з кінцевим терміном дії 11 лютого 2017 року, а ОСОБА_2 - №001991 з таким самим терміном дії (а. с. 22-25, 27, 28, 31, 32).

Суд приймав заходи для виклику в судове засідання інспектора поліції ОСОБА_5, який складав протокол відносно ОСОБА_1 та відбирав пояснення у свідків, а також свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, але до суду вони так і не з'явилися, причин свого неприбуття не повідомили, хоча належним чином були сповіщені про день, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується розписками про вручення повісток (а. с. 14, 15, 18).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійнсював постріли з належної йому рушниці саме в населеному пункті, суду надано не було, а тому пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він здійснював постріли на відстані більше 1 км від найближної вулиці або будівлі смт. Улянівка, у суді спростовані не були. Також суду не було надано відомостей, який саме дозвіл ОСОБА_1 повинен був отримати у органі внутрішніх справ для передачі своєї рушниці під час полювання іншій особі у його присутності для здійснення нею полювання і чим це передбачено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Заслухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 174, ч. 1 ст. 190 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у звязку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративних правопорушень, передбачених ст. 174, ч. 1 ст. 190 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, ч. 1 ст. 190, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 174, ч. 1 ст. 190 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Гладкоствольну рушницю ІЖ 27 Е №8963250 16 калібру, 2 невикористані набої 16 калібру до вказаної рушниці, які зберігаються в кімнаті зберігання зброї Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_1.

2 використані набої 16 калібру до рушниці ІЖ 27 Е №8963250 16 калібру, які зберігаються в кімнаті зберігання зброї Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області, знищити.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя