Справа № 461/1015/17 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 33/783/286/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

представника митного органу ОСОБА_1

правопорушника ОСОБА_2

представника правопорушника ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Верин, вул. Біласа та Данилишина 44, на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 80 084,65 гривень.

Конфісковано в дохід держави легковий автомобіль марки «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, 1998 року виготовлення, тип палива бензин, обєм двигуна 1498 см.куб., колір синій, пробіг 153679 км, з ключем запалення до нього, вилучений згідно протоколу № 5469/20900/16.

Свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAK № 173717, контрольний талон для проходження «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серія ТВС номер 881695, доручення від 14.12.2016 року ухвалено зберігати при матеріалах справи.

Стягнуто з ОСОБА_2 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 17 324,28 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 320,00 гривень. судового збору..

Відповідно до протоколу про порушення митних №5469/20910/16 від 16.12.2016 року, 16.12.2016 року близько 15 год. 18 хв. в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку вїзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «DAEWOO Lanos 1.5 », реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, під керуванням громадянина України ОСОБА_2(Andrii Lutsiv).

Під час здійснення митних формальностей громадянин України - ОСОБА_2 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України паспорт FA159520, виданий 18.03.2015 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAK № 1737171, згідно якого власником автомобіля є PAWELCZYK TOMASZ, адреса 86-160, WARLUBIE KRUSZE 9, а також надав доручення від 14.12.2016 року №4894/2016 засвідчене нотаріусом Jerzy Oblen зареєстрований за адресою Przemesl, 37-700, ul.Dworskiego nr.20, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином Andrii Lutsiv.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 14.12.2016 №4894/2016, отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих громадянином України - ОСОБА_2(Andrii Lutsiv), як підставу для переміщення транспортного засобу марки «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, через митний кордон України. На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 16.12.2016 №20904/13-70-20/10/38 до нотаріуса «Jerzy Oblen», отримано відповідь від 16.12.2016 вх.№864/13-70-20, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось.

Правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2017 року по справі та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що він не припускав і не міг припускати, що довіреність, про яку йдеться в протоколі про порушення митних правил, була підробленою.

Так, як вбачається зі змісту довіреності, її видавав не ОСОБА_2, а вона була видана й підписана PAWELCZYK TOMAS, тобто особою, яка згідно з національними реєстраційними документами є власником автомобіля «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, 1998 року виготовлення.

Така довіреність, разом із іншими речами та документами (як от страховкою, технічним паспортом, сервісною книжкою, інструкцією експлуатації, ключами від автомобіля та ін.) була передана ОСОБА_2 особою, з якою він дійшов згоди про купівлю автомобіля (Guz Patryk). А саме, відповідно до Угоди від 25.08.2016 року автомобіль був проданий PAWELCZYK TOMAS на користь Guz Patryk, а останній за Угодою продав її ОСОБА_2 за 400 польських злотих і передав ОСОБА_2 автомобіль з усіма наявними у нього речима і документами, що відносилися до такого транспортного засобу чи, на думку продавця,повинні були бути надані покупцеві.

Слід зауважити, що ОСОБА_2 добросовісно виконав усі взяті на себе зобов'язання як покупця, зокрема, сплатив обумовлену суму за придбаний автомобіль і, в свою чергу, розраховував на те, що й продавець передав йому, окрім автомобіля, всі необхідні документи, які при цьому є правомірними й чинними (більш того, всі передані ОСОБА_2 документи виглядали як оригінальні і жодного сумніву в нього не викликали).

Таким чином. ОСОБА_2 не знав і не міг знати, що довіреність, передана йому третьою особою разом із іншими численними документами, є підробленою. Більш того, така впевненість у чинності довіреності була підкріплена також безперешкодним перетином польського кордону й відсутністю будь-яких зауважень зі сторони польських митників.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши правопорушника та в його інтересах представника, які підтримали апеляцію, представника митного органу, який заперечив апеляцію, вважаю, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст.495, 496 МК України, навантаження по складанню протоколу, вчинення процесуальних дій лежить на уповноваженій посадовій особі органу доходів і зборів, яка в силу Закону, зобов»язана зібрати докази, встановити всі обставин справи та справу про ПМП направити в суд для розгляду з метою своєчасного, всебічного, повного та обєктивне зясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Суддя, розглядаючи справу про порушення митних правил, має керуватися нормами МК України та КУпАП.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є не правильним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_2 При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у ОСОБА_4, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувалась цим транспортним засобом ОСОБА_2

ОСОБА_2 при апеляційному розгляді справи пояснив, що він цей транспортний засіб придбав у його власника. З реєстрації транспортний засіб не знімався, а його власник дав йому відповідну довіреність, яку сам оформляв у нотаріуса. Будь-який сумнівів у справжності цих документів у нього не виникало, як не виникло і при перетині кордону ОСОБА_5.

Наявні у матеріалах справи докази не спростовують такі пояснення ОСОБА_2, а тому у суді немає підстав їх ставити під сумнів.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користуванняавтомобілем марки «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, 1998 року виготовлення, яке видане довірителем ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_2 та підпис довірителя завірений нотаріусом Єжи Облер.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_2 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_4.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов»язкова. Тому пояснення ОСОБА_2 про те, що він не був присутній при оформленні доручення не викликають сумніву у своїй правдивості.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу ОСОБА_5 або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, Апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не доведена, оскільки відсутні докази цього.

Отже, постанову суддіГалицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МУ України слід скасувати, а провадження по справі слід припинити у звязку з відсутністю у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Згідно ч.3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, конфіскований вилучений автомобіль марки «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, 1998 року виготовлення, тип палива бензин, обєм двигуна 1498 см.куб., колір синій, пробіг 153679 км, з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території РП серії DR/BAK №173717, доручення від 14.12.2016 року, вилучені згідно протоколу № 5469/20900/16 слід повернути ОСОБА_2 без стягнення витрат за зберігання для повернення у ОСОБА_4.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч.3 ст.528; п.1 ч.1 ст.531 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі припинити.

Вилучений, автомобіль марки «DAEWOO Lanos 1.5», реєстраційний номер CSWK076, VIN: SUPTF69YDWW004703, 1998 року виготовлення, тип палива бензин, обєм двигуна 1498 см.куб., колір синій, пробіг 153679 км, з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території РП серії DR/BAK №173717, доручення від 14.12.2016 року, вилучений згідно протоколу № 5469/20900/16 повернути ОСОБА_2 без стягнення витрат за зберігання для повернення у ОСОБА_4.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_7