АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5755/16-п Номер провадження 33/786/107/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія:173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 12 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Богданівка Знамянського району Кіровоградської області, розлучена, пенсіонерку, мешканка АДРЕСА_1,-

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді 1 доби адміністративного арешту.

Згідно постанови судді 23 листопада 2016 року у вечірній час ОСОБА_2 за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, де вона проживає разом із сином ОСОБА_3, невісткою ОСОБА_2 та онуком ОСОБА_4, вчинила дії психічного характеру відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4, шляхом словесних образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоровю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови судді та закриття провадження у справі. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що суддею при прийнятті рішення не враховано поведінку «потерпілих» , які свідомо провокували її на лайку, навмисно відключивши гарячу воду, зазначає, що це « потерпілі» здійснюють щодо неї насильство в сімї. Вказує, що вона не є членом сімї, оскільки хоч і проживає в одному приміщенні з «потерпілими», має окремий бюджет, харчується окремо, проживає в окремій кімнаті, сплачує послуги окремо.

Окрім цього, зазначає, що оскаржуваною постановою не встановлено, які конституційні права і свободи члена сімї вона порушила, чи спричинено нею моральну шкоду, якщо спричинено то яку саме, не встановлено в чому полягало насильство, та його наслідки.

В судове засідання апеляційного суду правопорушник не зявилась та звернулась до суду із заявою про розгляд її апеляційної скарги в її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Під психологічним насильством, у контексті ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно розуміти насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю, згідно з ст. 1 ЗУ «Про перешкоджання насильства в сім'ї».

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Висновок, викладений у постанові судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 січня 2017 року, про те, що ОСОБА_2 вчинила насильство в сім'ї відносно потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4, шляхом словесних образ, внаслідок чого могла бути завдана шкода їх психічному здоровю, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії КИ №023343 від 23 листопада 2016 року, письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які їх підтвердили в судовому засіданні, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, данимт досліжєеного в судовому засіданні відеозапису, який наданий потерпілою ОСОБА_2

Щодо тверджень ОСОБА_2В в апеляційній скарзі щодо того, що вона не є членом сімї, то вони не відповідають дійсності, оскільки остання є родичем прямої лінії споріднення для потерпілих, проживає з ними однією сімєю, в одному помешканні.

Отже, приходжу до висновку про правильність та обгрунтоавність постанови суду першої інстанції.

При розгляді справи місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та дав їм належну оцінку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Томилко