Справа № 219/331/17
Провадження № 3/219/174/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Чопик О.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, який перебуває на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :
згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №898903 ОСОБА_1 9 січня 2017 року о 22.10 год. по вул.Леваневського, 20, у м.Бахмуті Донецької області керував транспортним засобом марки «Форд-Сієра», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факту правопорушення не визнав, надавши пояснення про те, що він 9 січня 2017 року близько 22.00 год. прибув на своєму автомобілі у двір житлового будинку, де проживає, однак зазначив, що за кермом не перебував. Керував транспортним засобом його підлеглий ОСОБА_2 , що може підтвердити він, а також інші військовослужбовці, які їхали в автомобілі. Пояснив, що після того, як ОСОБА_2 припаркував транспортний засіб, вони вчотирьох вийшли з автомобіля, покурили, двоє поїхали на таксі, а один пішов на зупинку громадського транспорту. Через кілька хвилин до нього підійшли працівники поліції, виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та почали складати протокол, не зважаючи на те, що він своїм транспортним засобом не керував.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні надали пояснення про те, що вони були запрошені працівниками поліції при складенні протоколу. Зазначили, що розвитку подій 9 січня 2017 року вони не бачили, лише були свідками, як ОСОБА_1 пропонували продути алкотестер та пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_4 ствердив, що працівники поліції не роз`яснювали йому права, передбачені ст.63 Конституції України, однак вони йому зрозумілі, перед наданням пояснень у суді роз`яснені.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення про те, що він проходить військову службу та перебуває на посаді номера обслуги військової частини польова пошта НОМЕР_2 , є підпорядкованим ОСОБА_1 та за його розпорядженням керує його автомобілем марки «Форд-Сієра», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Зазначив, що 9 січня 2017 року він був за кермом автомобіля, після прямування на певні позиції, приблизно біля 22.00 год. він відвіз ОСОБА_1 додому, як робить часто. У автомобілі було ще двоє людей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Прибувши у двір будинку, вони вийшли з автомобіля, покурили, останні сіли у таксі, викликане завчасно, він попрямував на зупинку громадського транспорту, а ОСОБА_1 залишився біля машини. Ствердив, що за весь цей час, приблизно 5-7 хвилин, працівників поліції він не бачив.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні надали пояснення про те, що вони проходять військову службу та перебувають на посадах заступника командира зенітно-ракетної батареї з озброєння зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 та старшого водія-гранатометника військової частини польова пошта НОМЕР_2 відповідно, не підпорядковані ОСОБА_1 та 9 січня 2017 року прямували разом з ним у його автомобілі марки «Форд-Сієра», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Прибувши у двір будинку, де проживає ОСОБА_1 , вони вийшли з автомобіля, покурили, сіли у таксі, викликане завчасно, ОСОБА_2 попрямував на зупинку громадського транспорту, а ОСОБА_1 залишився біля машини. Ствердили, що за весь цей час, приблизно 5-7 хвилин, працівників поліції вони не бачили, ніхто до них не підходив.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надав пояснення, що він є інспектором Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області та складав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №898903. Зазначив, що відомості, вказані у протоколі, повністю відповідають дійсності та він впевнений, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки він у патрульній машині помітив транспортний засіб, який заїжджав у двір. Оскільки автомобіль рухався різко, патрульні машина попрямувала у цей же двір, де він побачив ОСОБА_1 ; більше нікого біля автомобіля та у ньому в той час не було.

За диспозицією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа несе відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суб`єктом адміністративного правопорушення є «особа, яка керує транспортним засобом».

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1 мотивувальної частини вказаного рішення).

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У провадження суду представлено протокол про адміністративне правопорушення, підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснення, надані ними у суді, відповідають змісту протоколу в частині здійснення пропозиції власникові транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Водночас, суду не представлено доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відсутні також докази зупинення транспортного засобу з підстав, визначених законом, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, після паркування транспортного засобу у дворі за місцем проживання, до появи працівників поліції пройшов певний час. При цьому, навпаки, свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та сам ОСОБА_1 стверджують, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 .
Так, згідно зі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Пунктом 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Таким чином, оскільки не відбулась зупинка транспортного засобу у передбаченому чинним законодавством порядку, достовірно встановити хто керував автомобілем марки «Форд-Сієра», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 9 січня 2017 року не можливо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , провівши допит свідків, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що подія адміністративного правопорушення відсутня, оскільки відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить також про те, що вйого діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 257, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чопик О.П.