Справа № 415/4883/16-п
Провадження № 33/782/32/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області Чорнобривко Ю.В., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185 КУпАП, -

встановив:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 6 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 3 доби.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 10 вересня 2016 року о 19 год 45 хв., знаходячись біля будинку № 297 по вулиці ім. Сосюри у м. Лисичанську, висловлювався нецензурною лайкою на адресу співробітників поліції, на законні вимоги припинити правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП не реагував, чим оказав злісну непокору на законні розпорядження та вимоги поліцейських при виконанні ними службових обов'язків.

Не погодившись з прийнятою постановою суду прокурор, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 6 грудня 2016 року, винести нову постанову, якою закрити провадження у зв'язку с закінчення строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засідання ні особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ні апелянт не з'явилися.

Щодо суті питання про прийнятність апеляційної скарги, то відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим , згідно ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Також суд звертає увагу на те, що посилання прокурора на ст.250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, не можуть бути прийняті судом як такі, що відповідають закону, оскільки прокурор має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку провадження здійснюється на підставі протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, а не скарги.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №49-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Окрім цього, ч.2 ст.294 КУпАП яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст. 250 КУпАП, вказує на осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття не відповідало б нормам національного законодавства, за таких обставин апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження постанов суду першої інстанції, а тому така апеляція підлягає поверненню.

Керуючись ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287, ст.ст. 250, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Лисичанської місцевої прокуратури на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 6 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В.Чорнобривко