Справа№464/8828/16-п
пр.№ 3/464/40/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Рудаков І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:Львівська область

Пустомитівський район, с.Будьків,

вул.Червоноармійська,6, не працює, -

за ч.2 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік /постанова Сихівського районного суду м.Львова від 07.11.2016 №464/7139/16-п/ ОСОБА_1, повторно протягом року, 22 листопада 2016 року о 03 год. 55 хв. у м.Львові на вулиці Сихівська,10, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік / постанова Сихівського районного суду м.Львова від 07.11.2016 №464/7139/16-п/ ОСОБА_1, повторно протягом року, 22 листопада 2016 року о 05 год. 55 хв. у м.Львові на вулиці Сихівська,16, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Враховуючи, що до суду надійшло дві справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП, такі розглядаються одним і тим же органом, (посадовою особою), а відтак, згідно з ст.36 КУпАП вважаю за необхідне обєднати справи № 464/8828/16-п та №464/8829/16-п в одне провадження та присвоюю № 464/8828/16-п.

При розгляді справи правопорушник свою вину визнав та ствердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

У суді свідок ОСОБА_2, проживає за адресою м.Львів, вул.Г.Хоткевича, попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за давання завідома неправдивих показань та за відмову від давання показань. Свідок суду надав наступні показання: був свідком правопорушення, ОСОБА_3 дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка, оглянувши відеоматеріали вчинення адміністративного правопорушення на вулиці Сихівська,10 у м.Львові, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень стверджується належними і допустимими доказами у відповідності ст.251 КУпАП, що містяться у матеріалах справи.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України є доведеним, його вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, повторно протягом року, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпеку, вчинення таких умисно, керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки з ознаками алкогольного спяніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але умисно ігнорував цю заборону, особу правопорушника та ступінь його вини.

З оглядну на наведене, вважаю, що оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 та ч.2 ст.130 КУпАП, то на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за адміністративне правопорушення. З оглядну на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що буде згідно з ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.25 КУпАП оплатне вилучення та конфіскація предметів можуть застосовуватись як основні, такі додаткові адміністративні стягнення.

Ч.1 ст.29 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вилученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмету.

Як вбачається із санкції ч.2 ст.130 КУпАП у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП на правопорушника накладається: як основне, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, так і додаткове стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого /у розумінні ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення/ або адміністративний арешт.

З правової позиції викладеної у п.28 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» платне вилучення транспортного засобу може бути і є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.5 ст.121, ч.2 ст.130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, суд приходить переконання, що хоч транспортний засіб належить ОСОБА_1 на праві власності, однак враховуючи особу правопорушника, його майновий стан, щире каяття, приходжу переконання, про незастосування до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно ч.2 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст.25, 29, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за:

- ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

- ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

Відповідно до ст.36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Виконання постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами доручити органу Національної поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рудаков І. П.