Справа № 301/2358/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2017 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., розглянувши матеріали, що надійшли із взводу ДПС (з обслуговування доріг державного значення) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм ПП «ОСОБА_2В.», громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №259453, ОСОБА_1 17.11.2016 року о 09.00 годин на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів 30 км керував автомобілем марки «Рено Преміум», реєстраційний номер «АО 9339 ВІ», в стані алкогольного спяніння. Від проходження освідчення відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав та пояснив, що він є професійним водієм з 30-річним стажем роботи. 17.11.2016 року він був зупинений працівниками ДПС. Причиною зупинки працівники ДПС назвали не увімкнення фар за межами населеного пункту та запропонували предявити для огляду документи. Оглянувши документи, працівники ДПС запропонували продути трубку, що він і зробив. Він не вживав спиртне, тому не хвилювався щодо результатів огляду. З результатами проходження огляду його не знайомили, а повернули документи і дозволили їхати далі. Ствердив, що працівники ДПС не пропонували йому пройти медичний огляд на стан спяніння в медичному закладі, протоколу про адміністративне правопорушення при ньому не складали і підписати його не пропонували. Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні роздруківку результатів тестування на алкоголь він не підписував. На місці зупинки його транспортного засобу та продуття ним трубки були присутні тільки двоє працівників поліції, ніяких інших осіб, які були свідками події, не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №259453 від 17.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду (а.с.1), результати проведення на місці правопорушення тестування на алкоголь «Драгер» від 17.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного спяніння, який становив 0,23%. Свідками вказаного огляду у протоколі серії АП2 №259453 від 17.11.2016 року зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2), прихожу до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Корнєв і Карпенко проти України»,№ 17444/04, п.61, від 21 січня 2011 року), ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, про яке йдеться в статті 130 ч.1 КУпАП, не є незначним (див.рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)», №38789/04, п. 33, від 8 квітня 2010 року) та таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції…».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №259453, ОСОБА_1 17.11.2016 року о 09.00 годин керував автомобілем марки «Рено Преміум» в стані алкогольного спяніння. Від проходження освідчення відмовився у присутності двох свідків. Цей же протокол містить відомості про те, що проведено огляд водія на стан спяніння за допомогою Драгер «Алкотестер», результат позитивний 0.23%.

Отже, у даному протоколі у вину ОСОБА_1 ставиться як керування транспортним засобом у стані спяніння, так і відмова від проходження освідчення на стан спяніння. Кожна з цих дій є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Згідно п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок-1), результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

До матеріалів протоколу приєднано роздруківку результату тестування на алкоголь «Драгер», згідно якого освідування проходив ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, 17.11.2016 року о 09.03 годин, результат тесту 0.23% ( а.с.2).

Оформлений відповідно до вимог закону акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду до матеріалів справи не приєднано, відомостей про вручення такого акту водію ОСОБА_1 в матеріалах справи не має.

З результатами проходження тестування на алкоголь ОСОБА_1 ознайомлений не був. У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив наявність особистого підпису на роздруківці тестування на алкоголь «Драгер».

Відповідно до п.6 Порядку-1, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 17.11.2016 року під час зупинки працівниками ДПС транспортного засобу під його керуванням, від нього забрали на перевірку посвідчення водія та запропонували продути трубку на визначення стану спяніння, що він і зробив. З результатами тестування на стан спяніння ОСОБА_1 не знайомили, повернули йому документи і дозволили їхати далі. Працівники поліції не указували ОСОБА_1 на наявність яких-небудь порушень щодо керування у стані спяніння та проходити освідчення на стан спяніння в медичному закладі йому не пропонували. При цьому, крім двох працівників поліції ніхто присутнім на місці зупинки та проведення огляду не був. Протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції на місці не складався, з ним ОСОБА_1 не ознайомлювали і такий він власноручно не підписував. Наявні у протоколі підписи йому не належать. Не вносив він у протокол і запис: «вину визнаву».

У судові засідання, що були призначені на 11.01.2017 року, на 20.01.2017 року та на 31.01.2017 року, для дачі показів в якості свідків викликалися ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як свідки огляду на стан спяніння. Не зважаючи на вжиті судом заходи щодо забезпечення явки в судове засідання свідків, вони в судові засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили (а.с.19,20,28,37).

Не була виконана і постанова суду від 20.01.2017 року про привід вказаних свідків, причини не виконання приводу суду повідомлено не було (а.с.30,36).

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в матеріалах протоколу про адміністративне правопорушення відсутні.

Не зявився в судове засідання для дачі показів і поліцейський ОСОБА_5 (а.с.18,29).

Отже, до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення не приєднано ні акту огляду на стан сп'яніння, складеного відповідно до вимог Порядку-1, ні висновку за результатами медичного огляду на стан спяніння, складеного відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які були б належними доказами, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп'яніння.

Не приєднано до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення і доказів відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

За таких обставин вважаю, що вина ОСОБА_1 не доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.130 ч.1 КУпАП, тому, відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_6