Номер провадження: 33/785/31/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження на нього було накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2 визнано винним за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП а саме в тому, що 20.08.2016 року об 11 годині, керуючи транспортним засобом «Опель» державний р/н НОМЕР_1, рухаючись по 124 км автодороги М-14 Одеса-Мелітопіль-Новоазовськ, виконуючи обгін на перехресті, не переконався в безпеці маневру, не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який виконував поворот ліворуч. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 у скарзі зазначив, що з постановою судді він не згодний та вважає її незаконною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт послався на те, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про дату, час та місце розгляду справи та розглянув справу в його відсутність, чим порушив його право на захист.

Також вказав, що винним у скоєному правопорушенні себе не вважає, оскільки почав здійснювати маневр обгону не на перехресті, а задовго до нього. При цьому, жодного дорожнього знаку, попереджуючого про перехрестя на своєму путі він не побачив, а тому вважає, що водій автомобілю «ВАЗ» порушив правила дорожнього руху, починаючи маневр, не дочекавшись закінчення обгону з його боку.

Крім того зазначив, що участі під час розгляду справи не приймав, копію оскаржуваної постанови ним було отримано 19.12.2016 року, в звязку з чим вважає, що йому має бути поновлений строк на апеляційне оскарження.

Просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Особа, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги, у судове засідання апеляційного суду не прибув, в звязку з чим, у відповідності до положень ч.6 ст.294 КПК України, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_4, викладені ним в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, апеляційна скарга по суті частковому задоволенню, постанова районного суду скасуванню, а провадження у справі закриттю, за наступних підстав:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_4 та копія постанови йому не надсилалася, що вказує на обгрунтованість доводів апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду підлягає поновленню.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень ст.283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити відповідні дані, в томі числі опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про сповіщення ОСОБА_4 про місце, дату та час розгляду справи, а зазначені в оскаржуваній постанові посилання судді районного суду про розгляд справи за його участі, не підтверджені матеріалами справи, що з урахуванням доводів апелянта вказує на проведення районним судом судового розгляду за відсутності правопорушника та неприйняття належних заходів про повідомлення особи про час, місце та дату розгляду справи.

Крім того, як видно з тексту оскаржуваної постанови, районний суд взагалі не мотивував прийняте ним рішення, в постанові не виклав опис обставин, установлених судом під час розгляду справи, не зазначив нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, що вказує на неналежне з'ясування районним судом обставин, які підлягають з'ясуванню, невмотивованість та необгрунтованість судового рішення.

Наведені вище обставини вказують на обгрунтованість доводів апелянта, розгляд справи районним судом в порушення вимог ст.268 та 277-2 КУпАП та з огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_4, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що забезпечують особі можливість здійснити свій захист, допущена суттєва неповнота судового розгляду, в звязку з чим, постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.08.2016 року серії АП1 №128877, водій ОСОБА_4, о 11.00 годині керуючи транспортним засобом «Опель» державний р/н НОМЕР_1, рухаючись по 124 км автошляху М-14 Одеса-Мелітопіль-Новоазовськ, виконуючи обгін на перехресті, не переконався в безпеці маневру, не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який виконував поворот ліворуч, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 1).

Відповідно до наявної у матеріалах справи схеми ДТП, яка апелянтом не оскаржується, автомобіль «Опель», під керуванням водія ОСОБА_4 здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» (а.с. 2). Ці обставини також підтверджені апелянтом.

У відповідності до Загальних положень Правил дорожнього руху та визначення термінів, що наведені у цих правилах, перехрестям є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

При цьому зазначені у схемі ДТП дані, щодо обстановки на місці скоєного ДТП на момент її складання, свідчать про наявність перед місцем, де сталося зіткнення автомобілів дорожнього знаку 1.23.2 тобто прилягання другорядної дороги (Додаток №1 до Правил дорожнього руху), що вказувало на наявність з лівої сторони попереду руху автомобіля ОСОБА_4 саме перехрестя та заборони, у відповідності до положень п.14.6 а, здійснення ним на цьому перехресті обгону.

Доводи апелянта щодо того, що він почав маневр обгону ще за довго до перехрестя та те, що на своєму шляху він не побачив жодного попереджуючого про перехрестя знаку, спростовуються схемою ДТП та поясненнями ОСОБА_3, з яких вбачається, що водій ОСОБА_4, не оцінив у повній мірі дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, порушив вимоги п.14.6 а ПДР, що стало наслідком зіткнення автомобілю НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3

Зазначені обставини, відношення апелянта до зазначеної події та наслідки скоєної ДТП вказують на неуважність водія ОСОБА_5 та ігнорування ним положень ПДР.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо причини зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження внаслідок дій водія ОСОБА_3 та порушення ним вимог п.10.1 ПДР, на чому наполягає апелянт, то вони не є предметом перегляду апеляційним судом, оскільки оцінка діям цього водія повинна бути надана у передбачений законом порядок та відповідальними на те посадовими особами.

Таким чином, винуватість водія ОСОБА_4 є доведеною, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи апеляційним судом та прийняття за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 судового рішення, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП - скінчився, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи, районний суд припустився грубих порушень вимог закону, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, в звязку з чим апеляційна скарг підлягає частковому задоволенню, постанова - скасуванню, а провадження закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи апеляційним судом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, у відповідності до положень ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, згідно до Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд Одеської області,-

постановив

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року, якою ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, в звязку з закінченням на момент розгляду справи апеляційним судом строку притягнення ОСОБА_4 до відповідальності.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, згідно до Закону України "Про судовий збір".

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6.