АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2854/16-п Номер провадження 33/786/7/17Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Герасименко В.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - адвоката - Гончаренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Полтава від 19 вересня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, працюючого водієм ТОВ «Українське зерно», зареєстрованого АДРЕСА_2 -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, 04.08.2016 року близько 01 год. 30 хв. в м.Полтава по вул. Небесної Сотні, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження по справі щодо нього закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що постанова не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема знехтував поданими клопотаннями про витребування письмових відповідей та повернення адмінпротоколу на доопрацювання.

Зазначає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неприпустимими доказами, зібраними з порушенням закону, а тому є неналежними і недопустимими.

Вказує, що не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння, а наголошував на тому, щоб огляд проходив лише у спосіб, передбачений Постановою КМУ від 17.12.2008р. № 1103, отже жодного доказу його вини суду не було надано.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах захисника - адвоката Гончаренка О.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.08.2016 року та матеріалами до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються в справі, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння як з допомогою спеціальних технічних засобів - алкотестера, так і в закладах охорони здоров'я; поясненнями інспектора патрульної поліції УПП ГУНП у Полтавській області Козацького С.С., наданих ним в суді першої інстанції в ході розгляду матеріалу, який підтвердив, що 04.08.2016 року він в складі екіпажу здійснював патрулювання та рухаючись по вул.Леніна (нині Небесної Сотні) в м.Полтаві їх екіпажем був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, який мав технічні несправності. Під час спілкування з водієм останній мав ознаки алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та нестійка хода. На пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою алкотестера ОСОБА_2 відмовився, як відмовився прослідувати для огляду до наркодиспансеру; записом відео реєстратора з нагрудної камери інспектора патрульної поліції на якому зафіксовано обставини правопорушення, вчиненого ОСОБА_2

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Окрім того, судом першої інстанції з'ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним.

Безпідставними є ствердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу - алкотестера він відмовився в зв'язку з тим, що наявний в патрульних алкотестер не має відповідної ліцензії, а пройти перевірку в лікувальному закладі поліцейські йому не пропонували, оскільки вони в повній мірі спростовуються переглянутим як судом першої, так і апеляційної інстанції записом відео реєстратора з нагрудної камери інспектора патрульної полії. Так, відображені на відеозапису дані свідчать про те, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою алкотестера, проте останній відмовився, при цьому не вимагав пред'явити йому для огляду сертифікат відповідності та документи щодо повірки вказаного засобу, а після відмови - запропоновано прослідувати для огляду до наркодиспансеру від чого ОСОБА_2 також відмовився. Слід зазначити, що як свідчить відеозапис, при отриманні відмови від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння, як на місці, так і в лікувальному закладі, інспектор патрульної поліції довів до відома ОСОБА_2 про наслідки такої відмови, а саме притягнення до адміністративної відповідальності.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_2, як на підставу для скасування постанови суду, вказав на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення мається виправлення щодо місця його скоєння, а тому є незрозумілим, де саме було скоєно адміністративне правопорушення.

Допитаний в суді першої інстанції інспектор патрульної поліції УПП ГУНП в Полтавській області Козацький С.С. пояснив, що автомобіль під керування ОСОБА_2 був зупинений та протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений по вул.Леніна в м.Полтава, яка зараз перейменована на вул.Небесної Сотні. Зазначив, що при складанні протоколу ним була допущена описка при зазначенні найменування вулиці, яку він одразу і виправив. Пояснив, що пов'язано це з тим, що вулиці були перейменовані незадовго до цього, а тому він помилково вказав в протоколі вул.Героїв АТО замість вул.Небесної Сотні. Окрім того, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 при наданні суду пояснень зазначив, що автомобіль під його керуванням було зупинено поліцейськими саме на вул.Леніна (Небесної Сотні).

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження, вважаю, що підстав для її задоволення та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 19 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ: В.М.Герасименко