ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/961/17
провадження № 3/753/632/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2017 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сизова Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2016 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Вербицького, 18 в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння, про що свідчили: нестійка хода; різкий запах алкоголю з порожнини рота та невиразна мова. Від проходження медогляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, порушивши при цьому вимоги п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за адресою, яка зазначена у протоколі, до суду не з'явився. Так, 28.02.2017 року за клопотанням адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_3 розгляд справи було відкадено, у зв"язку з тим, що його підзахисний начебто не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, повістка за місцем його проживання: АДРЕСА_2 однак як вбачається з матеіралів справи останній проживає в АДРЕСА_1. 10.03.2017 року ОСОБА_2 знову ж таки до суду не з"явився, будучи належним чином повідомленим, про що свідчить зворотнє повідомлення, наявне в справі. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи в телефонній розмові було повідомлено його адвоката ОСОБА_3, заяв про відкладення розгляду справи не було надано. За таких обставин, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю можливим розглядати справу у відсутність ОСОБА_4 на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_2, який притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,, які були свідками відмови ОСОБА_2 від проходження, у встановленому законом порядку, перевірки для визначення стану алкогольного сп"яніння.

В той же час, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн. 00 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз'яснити ОСОБА_2, що в разі несплати штрафу в п'ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз'яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання в Державній автомобільній інспекції іспитів для отримання права керування.

Постанова судді пред'являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: