Справа № 237/336/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.04.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суду Донецької області у складі головуючого судді Сенаторова В.А., розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов з Державної фіскальної служби України головного управління ДФС у Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: Дніпропетровська область, Каренсько Дніпровський район, с. Заповітне, вул. Садова, 19

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 0029 15 січня 2017 року о 14 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_1 пересуваючись на автомобілі AUDI 100 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив перевезення пасажира по маршруту Автостанція м. Курахове СТО Шахтар Авто, з пасажира була взята плата за проїзд по вказаному маршруту у готівковій формі в сумі 25 грн. Загальна сума доходу становить 25 грн. Білети пасажиру не видавалися, що є порушенням ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців", про що складено протокол про адміністративне правопорушення № 0029 від 15 січня 2017 року

ОСОБА_1 у судове засідання зявився, з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, пояснивши, що він не займається господарською діяльністю з перевезення пасажирів і будь якою іншою діяльністю, повязаною із отриманням доходу від підприємництва. Дійсно, 15 січня 2017 року він чекав на автостанції свого знайомого ОСОБА_2, перебуваючи у автомобілі AUDI 100 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. В період часу з 13:00 до 13:30, поки він чекав свого знайомого, до нього підійшли незнайомі люди, які йому запропонували сплатити їм гроші за те, що він заїхав на територію автостанції. Не назвавши свого прізвища, ці люди повідомили що вони є представниками керівництва автостанції і раніше вже помічали, що ОСОБА_1 не вперше знаходиться на своєму автомобілі, який схожий на таксі, на території автостанції або поблизу неї, з чого вони роблять висновок, що ОСОБА_1 є таксистом, а якщо він таксист, то повинен платити на користь власника земельної ділянки, де він «паркується» 800 грн. на місяць. ОСОБА_1 зазначив, що він не таксист, чекає свого знайомого, тому не вбачає підстав платити гроші невідомо кому, місце, де він чекає знайомого, не обладнане позначками або знаками щодо заборони на зупинку транспортного засобу і окрім нього в цьому місті перебувають ще декілька транспортних засобів, але у водіїв цих засобів гроші не вимагають. Приблизно о 14 годині 00 хвилин до нього підійшов незнайомець який просив його підвезти до СТО Шахтар-Авто. Оскільки знайомий ОСОБА_1 затримувався, а сам ОСОБА_1 мав час, він не відмовився підвести цього чоловіка, сподіваючись поцікавитися цінами послуг на заміну фільтрів та мастила на СТО. Коли вони приїхали до того місця, куди вказав пасажир , пасажир запропонував ОСОБА_1 гроші, скільки точно ОСОБА_1 не памятає, але не менше двадцяти гривень, і поклав ці гроші на торпеду автомобіля. Після цього, назвавшись представником органів ДФС у Донецькій області, цей пасажир звинуватив ОСОБА_1 у незаконній господарськії діяльності, та затримав ОСОБА_1 для складання протоколу.

На запитання суду, чому автомобіль AUDI 100, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, на якому він чекав громадянина ОСОБА_2, був обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, ОСОБА_1 відповів, що він придбав цей автомобіль вже з ліхтарем, знімати він його не став, тому що під ліхтарем є пошкодження даху автомобіля, а цей ліхтар перешкоджає проникненню опадів до салону автомобіля, для ОСОБА_1 це має суттєве значення, з огляду на те, що він тримає автомобіль на вулиці біля свого житла.

Окрім цього, ОСОБА_1 заперечив, що погодився перевезти невідомого йому пасажира на оплатній основі, клопотав перед судом про виклик свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2, який мешкає за адресою: Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, м-н. ЮжнийАДРЕСА_1 зазначив, що дійсно 15 січня 2017 року в період часу з 13 годин 00 хвилин до 13 годин 30 хвилин він і ОСОБА_1 домовились зустрітися в районі автостанції м. Курахове, але він затримався приблизно на пів години, а коли дістався до місця зустрічі, то ОСОБА_1 він не побачив, а вже через деякий час свідок дізнався що ОСОБА_1 було затримано працівниками міліції. Щодо обставин затримання свідок нічого не пояснив. На запитання суду, чи займається ОСОБА_1 підприємництвом та надає послуги таксі, свідок відповів, що не займається і ніколи не займався таким видом діяльності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, пояснив, що 15 січня 2017 рокубув запрошений працівниками ДФС у якості понятого, для засвідчення обставини про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення. Оскільки він працює поруч, його часто запрошують для цього, але він не був обізнаний про причини затримання ОСОБА_1 та про причини відмови останнього надавати пояснення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який мешкає за адресою: Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, пр-т. СоборнийАДРЕСА_3 пояснив, що був запрошений працівниками ДФС як понятий, для чого не памятає, ОСОБА_1 знає візуально, тому що місто маленькі, за яких обставин вони зустрічалися не памятає.

При розгляді даної справи суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова протии України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

З огляду на те, що положення ч.1 ст.164 КУпАП мають профілактичну та каральну мету, суд приходить до висновку, що стандарти, які встановлені Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, повинні бути поширені на провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема на провадження по відношенню ОСОБА_5 за частиною першою ст.164 КУпАП

У рішенні по справі «Карелін проти Росії» («Karelinv. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторонни обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторонни обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого протии нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися відобвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як вбачається з матеріалів справи, компетентний орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення № 0029 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП на виклик суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, інших доказів, ніж ті, що надійшли до суду до початку зясування обставин правопорушення та перевірки їх доказами, компетентний орган, який оформив та направив до суду матеріал щодо ОСОБА_1, для дослідження суду надано не було.

За таких умов, з метою дотримання ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод при розгляді справ про адміністративні правопорушення, суд повинен бути обєктивним, неупередженим та обмеженим при розгляді справи виключно тими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які подані і складені до суду уповноваженими особами, а також поданими під час розгляду справи повноважними учасниками справи, а протокол про адміністративне правопорушення № 0029, в свою чергу, по своїй суті є формулюванням обвинувачення вчиненого порушником адміністративного правопорушення. Таким чином, суд не має повноважень доповнювати та уточнювати обвинувачення, зокрема, також в частині опису дій та суті адміністративного правопорушення, що викладені в протоколах про адміністративне правопорушення як у документі, що фіксує конкретні висновки обвинувачення з боку уповноважених державних органів, оскільки це буде порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В той же час, суд зобовязаний обєктивно та неупереджено встановити дійсні обставини справи та надати їм належну правову оцінку виключно в межах сформульованого обвинувачення, сутність та обставини дій правопорушника в якому сформульовані, в даному випадку, протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи правопорушника в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані у судовому провадженні щодо матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 відносно ОСОБА_1 встановлюються дослідженими судом безпосередньо, обєктивно і безсторонньо у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 0029 від 15 січня 2017 року; поясненнями ОСОБА_1 та свідків; письмовими доказами, а саме: рапорт ст. о/у з ОВС четвертого відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_6, рапорт ст. о/у з ОВС другого відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області підполковника податкової міліції ОСОБА_7, фото таблиця до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2017 року, скарга ТОВ «Східні Автовокзали».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідківОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8В, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.164 КУпАП, у відповідності до ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновків, які наведені нижче.

Частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, зокрема порушення приписів ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» , послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Як вбачається із пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та фотографій, які були додані до матеріалів на арк. справи 7, 8 , автомобіль AUDI 100, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 не відповідає ознакам таксі, які встановлені законом.

З огляду на Закон України «Про автомобільний транспорт», стоянка таксі - місце для зупинки таксі та посадки пасажирів, визначене відповідними дорожніми знаками. Як вбачається із матеріалів справи, місце де перебував ОСОБА_5, чекаючи свого знайомого, не є стоянкою таксі.

Ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлює що, Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, зокрема і на таку послугу, як внутрішнє перевезення пасажирів на таксі. Згідно пояснень ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_9, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не здійснює господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі та не є субєктом господарювання.

Згідно протоколу № 0029 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП від 15 січня 2017 року суспільні відносини, які, на думку органу ДФС у Донецькій області, стали обєктом протиправного посягання з боку гр. ОСОБА_1 урегульовані ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», відповідно до вказаної статті, «дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців.» Відповідно до рапорту Ст.о/з з ОВС четвертого відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_10, який ґрунтується на Протоколі № 0029 в діях ОСОБА_1 вбачається «порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичних операції».

Згідно із ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

В матеріалів справи є не засвідчена копія скарги, з якою ТОВ «Східні Автовокзали» звернулось до Завідуючього ІІ сектору другого відділу ГМУОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області майору податкової міліції ОСОБА_11 , суд не зміг переконливо та обєктивно встановити за наявними матеріалами чи була, ця скарга зареєстрована у відповідному органі ДФС, чи були надані відповідні розпорядження щодо проведення перевірок за цією скаргою. Із скарги ТОВ «Східні Автовокзали» №06/1 від 04.01.2017 року, вбачається, що цей субєкт господарювання просив компетентний орган провести перевірку невизначеного кола осіб, які здійснюють господарську (підприємницьку) діяльність по перевезенню пасажирів на таксі без ліцензії та документів дозвільного характеру, тобто субєктів господарювання, які зареєстровані, але здійснюють діяльність з порушенням ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» та законодавства що регулює суспільні відносини у сфері ліцензування підприємницької діяльності з пасажирських перевезень.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно зі ст. 55 ч. 1, 2 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

В судовому засіданні з послідовних, взаємоузгоджених пояснень ОСОБА_1 , показів свідка ОСОБА_2 та на підставі інших досліджених судом доказів, встановлено, що він не здійснює господарську діяльність в сенсі ст.ст.3, 42 ГК України та ст. 164 КУпАП, він не є субєктом господарювання. Переконливих доказів отримання ОСОБА_12 будь яких доходів від господарської діяльності матеріали справи не містять, як субєкт підприємницької діяльності він не зареєстрований. Протокол про адміністративне правопорушення № 0029 від 15.01.2017 року та додані до нього матеріали взагалі не містять доказів про те, що ОСОБА_1 здійснював самостійну, ініціативну, систематичну діяльність з реалізації послуг з перевезення пасажирів або вантажів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність обставин, які би переконливо вказували що ОСОБА_1 є суб'єктом господарювання та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. Отже, підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка охороняє суспільні відносини саме у сфері господарської діяльності, відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 164 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський районний суд Донецької області.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 10.04.2017