Справа № 404/810/17
Номер провадження 3/404/589/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Кропивницький про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця за статтями 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №060270 від 03.02.2017 вбачається, що 03.02.2017 о 03-15 ОСОБА_1, перебуваючи у громадському місці біля буд.28 по вул. Героїв України в м. Кропивницький висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських та гр. ОСОБА_2, чим порушував громадський порядок і спокій громадян (ст. 173 КУпАП).

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 183816 від 03.02.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 03.02.2017 року о 03-15 год. в м. Кропивницькому по вул. Героїв України, 28 виражався нецензурною лайкою в бік поліцейського та гр. ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, на вимогу інспектора патрульної поліції, припинити правопорушення не реагував та продовжував вчиняти протиправні дії, погрожуючи фізичною розправою (ст. 185 КУпАП).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 03.02.2017 він перебував по вул. Героїв України, 28-г в м. Кропивницький в ресторані «Парадіз» на святкуванні дня народження свого друга ОСОБА_3 Близько 03-00 всі гості почали розходитись. Він разом зі своєю дружиною та дружиною ОСОБА_3 сіли до його автомобіля Мітсубісі-Паджеро-спорт, д/н LPP9150. Інші гості сіли в автомобіль Шевроле-Авео, який мав розвести всіх по домівках. Оскільки на дворі було дуже холодно, він запустив двигун аби прогріти автомобіль. В цей час спереду та ззаду його автомобіля припаркувались два екіпажі автомобілів патрульної поліції. Один з поліцейських підійшов до вікна водія, де саме перебував ОСОБА_1 і повідомив, що в нього є відеозапис та свідок того, що даний автомобіль щойно рухався, а в поліцейських є підозра що водій, тобто саме він, перебуває в нетверезому стані та попрохав вийти з машини та надати документи. ОСОБА_1 заперечив факт руху його автомобіля і попросив показати йому відеозапис, який в них мається. В цей час, до них підійшли його друзі з Шевроле, які також вступили в розмову з поліцейськими. Майже одночасно підїхали ще кілька екіпажів патрульної поліції. В подальшому розмова з поліцейськими відбувалась на підвищених тонах. Відеозапису руху автомобіля так і не було йому надано. Один чоловік в цивільному одягу, вийшов з автомобіля поліцейського та повідомив, що він є свідком і може підтвердити, що бачив як рухався автомобіль ОСОБА_1. Поліцейські називали його ОСОБА_4.

Після чого, поліцейські тримали ОСОБА_1 за руки, а ОСОБА_4 наніс удар головою йому в обличчя, чим завдав йому тілесних ушкоджень. Поліцейські скористались цим, наділи ОСОБА_1 кайданки на руки за спиною, посадили до автомобіля і доставили до ОСОБА_4 З міськвідділі поліції його забрала карета швидкої допомоги для надання медичної допомоги. Висновок лікарів: гематома навколо ока, ЗЧМТ, злам кісток носа та перелам щелепи.

ОСОБА_1 вважає, що дії працівників патрульної поліції по відношенню до нього були упередженими з самого початку, а протиправні дії поліцейських призвели до скоєння відносно нього кримінального правопорушення - отримання ним тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Переглянувши відеофайли, які долучені до матеріалів адміністративної справи, суд не знайшов підтвердження того, що автомобіль Мітсубісі-Паджеро-спорт, д/н LPP9150 рухався під керуванням ОСОБА_1 З відеозапису видно, що по даному факту чиняться суперечки між ОСОБА_1 та патрульними. Крім того, слушним залишається і той факт, що працівники поліції спровокували висловлення нецензурною лайкою у їх бік, тим більше вбачається, що саме поліцейський першим почав виражатися в бік ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

Вивченими матеріалами не встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані спяніння. Протокол з даного приводу не складався, перевірку на «Драгері» або проходження медичного огляду в спеціалізованій установі також поліцейські не пропонували.

Відповідно до п.1.10 ПДР, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

За загальновстановленим правилом статусу учасника дорожнього руху водії набувають під час управління транспортним засобом на дорозі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі:

1. якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2. якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3. якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб або вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4. якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5. якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6. якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7. якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8. якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9. порушення порядку визначення й використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Його дії більш детально регламентуються в Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В даному випадку, причини предявлення поліцейським вимоги до ОСОБА_1, про надання документів є незрозумілими суду. Як вбачається з вивчених матеріалів справи (відео, пояснення свідків) у поліцейських була лише підозра того, що особа, яка перебувала на місці водія в транспортному засобі, який не рухався, перебувала в стані алкогольного спяніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суть правопорушення якого кваліфікується за ст. 185 КУпАП, взагалі не виписано. Диспозиція зазначеної статті передбачає злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків. В протоколі лише зазначено, що ОСОБА_1 не реагував на законну вимогу поліцейського припинити виражатися грубою нецензурною лайкою в бік поліцейського та гр.. ОСОБА_2 (свідок за протоколом по ст. 173 КУпАП).

Не зрозумілим залишається те, в чому саме полягала злісна непокора на законну вимогу поліцейського. Фактично працівник поліції продублював одні і ті обставини, в яких обвинувачується ОСОБА_5, а саме:

Припускаючи, що особа, яка вийшла в нічний час з ресторану (з пояснень ОСОБА_1 це ресторан «Парадіз» по вул. Героїв України 28 в м. Кропивницькому) та сіла в автомобіль може перебувати в стані алкогольного спяніння, однак виходячи з наданих на розгляд суду матеріалів, встановлено, що відносно ОСОБА_1 не складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, оскільки патрульними не доведено причетність останнього, як водія транспортного засобу і стані спяніння.

Законодавством України та Правилами дорожнього руху України не визначено, як порушення, якщо особа в свій вільний час, сидячи в салоні авто навіть в нетверезому стані має понести за це адміністративну відповідальність. Проте, як наслідок, така поведінка поліцейських в поєднанні з поясненнями ОСОБА_1 стає підставою для взаємного непорозуміння та подальшого конфлікту. В свою чергу, працівники поліції, як представники влади, користуючись наданими їй повноваженнями, складають на особу вже не як на водія автомобіля в нетверезому стані, а як на громадянина, котрий доказуючи, що він не водій автомобіля, а лише пасажир, який перебуває в автівці в силу поганих погодних умов (-10 градусів С повітря) в решті порушив громадський порядок та спокій громадян (ст. 173 КУпАП) та не виконав законну вимогу поліцейського вийти із автомобіля (ст. 185 КУпАП).

За таких обставин, вимога поліцейського до ОСОБА_1 щодо предявлення документів в звязку з підозрою того, що він керував транспортним засобом в нетверезому стані не має жодної доказової бази, а отже не може вважатись законною. До того ж, як вже зазначалось вище, факту перебування ОСОБА_1 в стані спяніння поліцейськими не було встановлено та доказів, щодо керування транспортним засобом, в якому знаходився ОСОБА_1 не надано.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конфлікт між ОСОБА_1, поліцейськими та свідком ОСОБА_2 стала наслідком безпідставних вимог і дій з боку поліцейських. За таких обставин вживання нецензурного вислову ОСОБА_1 в бік свідка ОСОБА_2 не можна вважати дрібним хуліганством в контексті диспозиції ст.173 КУпАП. При цьому, суд відмічає, що висловлювання подібного характеру лунали і на адресу ОСОБА_1 з боку поліцейських. Словесна лайка, яка виникла між ОСОБА_1 та поліцейськими не вийшла за рамки конфлікту між учасниками даної події та ніяким чином не порушила громадський порядок і спокій пересічних громадян. Також слід зазначити, що дана подія мала місце о 03-00 год. ночі в салоні автівки та біля неї, а тому місце вчинення можливого правопорушення не є громадським місцем, а в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак хуліганських дій, тобто будь-яких протиправних дій, спрямованих на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до розяснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Згідно практики застосування рішень Європейського суду з прав людини (ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини) Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

За таких обставин, ознак адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП в діях ОСОБА_1 не вбачається.

Зі змісту протоколу серії АА №183816, складеного відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП вбачається, що порушуючи громадський порядок і спокій громадян (вчиняючи дрібне хуліганство відносно поліцейських та гр. ОСОБА_2, згідно протоколу серії АА №060270 від 03.02.2017) на вимогу поліцейського припинити правопорушення не реагував та продовжував висловлюватись в грубій формі в бік поліцейських та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до приписів встановлених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеоматеріалів не вбачається, що поліцейські намагаються зробити зауваження ОСОБА_1. Натомість з вуст поліцейських, в процесі розвитку конфлікту, також чути нецензурні висловлювання на адресу ОСОБА_1. При цьому, реакція гр. ОСОБА_2 свідка, не може вважатись адекватною в контексті співмірності дії та протидії. Суд відмічає, що відносно ОСОБА_1, в присутності поліцейських, іншою цивільною особою було вчинено правопорушення вже кримінального характеру (нанесення тілесних ушкоджень), але реакція поліцейських з цього приводу взагалі відсутня.

Не заперечується і той факт, що температура повітря в день та в момент правопорушення була нижче 10 градусів, а тому цілком логічно і зрозуміло, що особа могла і знаходилась і цей час в салоні свого автомобіля. Статтею 30 Конституції України кожному громадянину України гарантується право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, тобто ОСОБА_1, при несприятливих погодних умовах мав гарантоване державою право не виходити із автомобіля, а вимога поліцейського про залишення салону авто не ґрунтується на Законі. Таким чином, ОСОБА_1 діяв у відповідності із Законом, залишаючись в іншому володінні (салоні авто).

Сукупність приведених обставин свідчить, що вимога поліцейського є безпідставною та необґрунтованою на Законі щодо виходу із салону автомобіля, тобто відсутня така обовязкова кваліфікуюча ознака статті 185 КУпАП як законна вимога.

Таким чином не правильно визначений обєкт посягання на суспільні правовідносини, а відтак є підставою для закриття адміністративного провадження відносно порушника за ст. 185 КУпАП.

Інші докази у матеріалах адміністративного провадження відсутні. Таким чином констатую, що межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать, про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у порушенні громадського порядку та злісній непокорі законній вимозі поліцейського.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому необхідно звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 173 та ст. 185 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_6