Справа № 463/4900/16-п Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 33/783/118/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

постановою судді Коваля А.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору у справі..

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10 жовтня 2016 року близько 02:05 год. по вул. Кривоноса 23 в м.Львові керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння відмовився, своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2016 року, апровадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

На його думку, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, без належного зясування всіх обставин по справі, та є необґрунтована.

Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що не був в стані алкогольного сп»яніння. В нього боліла спина, тому йому було важко ходити. Через болі в спині він змушений приймати ліки, які б могли вплинути на показники приладу «Драгер». Зазначає, що від проходження в медичному закладі огляду на стан алкогольного сп»яніння не відмовлявся.

Зазначає, що його клопотання до суду про виклик свідків було судом відхилено, чим було порушено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вважає що судове рішення не всебічне, не повне, дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення - не обєктивне. Постанова суду абсолютно не мотивована, є голослівною та необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи.

Вказує, що суд першої інстанції жодним чином не дослідив всі вищевказані обставини справи, не дав обєктивної оцінки наведеним правопорушником фактам, неправильно застосував норми матеріального права, не допитав свідків та працівників поліції, які складали протокол.

На підтвердження своїх апеляційних вимог також покликається на Наказ МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Постанову КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», постанови Пленуму ВСУ, нормативно-правову базу України.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з»явився у визначений строк, а саме на 10 год. 30 хв. 26.01.2017 року, та не повідомив суд про причини неявки хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 918960 від 10.10.16р., поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.10.2016 року.

Слід зазначити, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, яка була в даному випадку належним чином зафіксована у встановленому законом порядку, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляції про порушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп»ягніння є безпідставне.

Суддею першої інстанції було повністю та обєктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення яке відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у суді 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП табуде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію правопорушника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_4