Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., за участю ОСОБА_2, який притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2017 року,-

встановив:

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. без конфіскації продукції.

За постановою суду 15.12.2016 року при здійсненні заходів в рамках операції «Акциз 2016» встановлено факт провадження ОСОБА_2 господарської діяльності, а саме, реалізації паливно мастильних матеріалів без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

У поданій на постанову апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що вказана постанова є незаконною, оскільки він реалізацією дизельного палива не займався, а тому судом не вірно встановлено фактичних обставин справи.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши пояснення ОСОБА_2 перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не виконав ці вимоги закону, а також не встановив передбачених ст.247 КУпАП обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме не встановив чи була подія та чи є склад адміністративного правопорушення.

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що дизельне паливо йому не належить, а він сам працює водієм в приватного підприємця та заправляє його транспортні засоби. На спростовання чи підтвердження цієї інформації суд належним чином не відреагував та до уваги не взяв.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення та на підтвердження цього, надав суду матеріали з яких вбачається, що дійсно працює в приватного підприємця ОСОБА_3, якому і належить заправна станція і дизельне паливо, так як останній здійснює внутрішні перевезення пасажирів автобусами.

Що стосується факту заправки ОСОБА_2 автомобіля працівників фіскальної служби то таке слід вважати, як неналежне виконання своїх службових обов'язків.

За наведених обставин, докази, на які посилався суд першої інстанції в обґрунтування вини ОСОБА_2 у вчиненному є безпідставними.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не встановлена, оскільки йому не належить ні заправна станція, ні дизельне паливо. В зв'язку з чим апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2017 року про застосування до ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадня в сумі 17 000 грн. скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя В.І. Сачук