Провадження № 3/638/248/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління патрульної поліції у м. Харкові відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., м. Дергачі, вул. Лермонтова, 17

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова із Управління патрульної поліції у м. Харковінадійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 17.12.2016 року близько о 06 годині 00 хвилин у місті Харкові по вулиці Клочківська навпроти будинку №366 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, електронним засобом звязку надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. Окрім того, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обовязковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, а також надіслані ОСОБА_1 електронним засобом звязку ксерокопії документів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що діями водіяОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України: «Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин», а тому кваліфікує його дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, даними на місті вчинення адміністративного правопорушення, якими підтверджено відмову від проходження огляду на стан спяніння водія автомобіля НОМЕР_1, - ОСОБА_1; поясненнями ОСОБА_4, який зобовязався доставити автомобіль НОМЕР_1, за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н., м. Дергачі, вул. Лермонтова, 17, та не віддавати управління автомобілем ОСОБА_1 до його повного витверезіння.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №099154 від 17.12.2016 року вбачається, що права та обовязки ОСОБА_1 розяснювались, оскільки у відповідній графі протоколу стоїть його підпис; згідно пояснень ОСОБА_1 по суті правопорушення, то у відповідній графі наявні наступні пояснення: «По суті правопорушення згоден».

Водночас суд критично оцінює та не приймає до уваги надісланий ОСОБА_1 електронним засобом звязку висновок Комунального закладу охорони здоровя районним територіальним медичним обєднанням «Дергачівська центральна районна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.12.2016 року, згідно якого у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено, даний доказ не може вважатись належним та допустимим, оскільки є ксерокопією, а тому суд позбавлений можливості порівняти з оригіналом та віднести даний доказ до письмових документів.

При цьому, згідно з пунктом 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або керування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відмова від проходження огляду на стан спяніння ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №099154 від 17.12.2016 року відбулась 17.12.2016 року о 06 годині 00 хвилин; згідно ж пункту 7 вищенаведеного висновку, датою і точною годиною огляду є - 17.12.2016 року 08 година 05 хвилин, тобто огляд відбувся після спливу визначеного нормативним актом та Інструкцією часу, до того ж без участі поліцейського, як того вимагає норма статті 266 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 17.01.2017 року, 31.01.2017 року, 09.02.2017 року ОСОБА_1 не зявлявся, подавав заяви про відкладення розгляду справи у звязку з відрядженням, у звязку з необхідністю отримання правової допомоги та формування правової позиції, ознайомлення з матеріалами справи, проте жодним чином не був позбавлений можливості надіслати даний документ, датований 17.12.2016 року в оригінальному його вигляді до суду для оцінки судом.

При цьому, у поясненнях, надісланих 14.02.2017 року електронним засобом звязку до суду ОСОБА_1 підтверджує те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Надіслана електронним засобом звязку ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №905562 від 17.12.2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення не стосується розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а свідчить лише про те, що він, як слідує з постанови 17.12.2016 року близько о 06 годині 00 хвилин у місті Харкові по вулиці Клочківська, буд. №366, керуючи автомобілем НОМЕР_1, обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки.

Дану постанову серії АР №905562 від 17.12.2016 року, ОСОБА_1 не оскаржував, оскільки 27.12.2016 року сплатив штраф у розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. за даною постановою у повному обсязі, що підтверджує надіслана ним копія квитанції.

Також у поясненнях, надісланих 14.02.2017 року електронним засобом звязку до суду ОСОБА_1 посилається на те, що не мав можливості ознайомитись із поясненнями свідків, проте це не відповідає дійсності, оскільки заяв про ознайомлення з матеріалами справи до суду ним подано не було, тобто право, передбачене статтею 268 Кодексу України про адміністративне правопорушення ним свідомо не реалізовано.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винністьОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення,ставлення особи до даного діяння - повне невизнання вини, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін