Справа № 464/7721/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/783/221/17 Доповідач: Белена А.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19.12.2016 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, 19.08.1975 року

народження, громадянина України, який проживає за адресою:

вул. Карманського, 19/48, м. Львів,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавлення прав керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 08.10.2016 року о 21.51 год. по вул. Угорська, 21 у м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Ковальчук А.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою передати матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на розгляд трудовому колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» у м. Львові для застосування до нього засобів громадського впливу.

Свої вимоги мотивує тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі, копія постанови йому поштою не скеровувалася, а він її отримав лише 25.01.2017 року, в суд першої інстанції не прибував, оскільки поштові повідомлення йому працівниками пошти не вручалися.

Апелянт покликається, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, у відповідності до ч.2 ст.21 КУпАП необхідно передати на розгляд трудовому колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» у м.Львові, для застосування до нього засобів громадського впливу, як про це просить трудовий колектив, згідно протоколу зборів трудового колективу від 01.12.2016 року.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, від його дій тяжких наслідків не настало, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, працює на посаді спеціаліста зі збуту ТзОВ «Ценр-Ресурс», в роботі постійно використовує транспортний засіб, а тому йому необхідні права водія. Судом першої інстанції не зясовані обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, не зясовано чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд трудовому колективу.

Апелянт вважає, що до нього повинна бути застосована ч.2 ст. 21 КУпАП про заходи громадського впливу. Наголошує, що його про розгляд справи в суді першої інстанції належним чином не повідомляли.

В суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 просив задоволити апеляційну скаргу, передати його на поруки трудовому колективу та дав пояснення по суті справи про те, що ввечері 08.10.2016 року був зупинений працівниками поліції коли їхав в аптеку за ліками для дитини, через це відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, після складення протоколу про адміністративне правопорушення він був відпущений працівниками поліції, сів за кермо машини та поїхав по справах.

Також, дав пояснення в суді апеляційної інстанції директор ТзОВ «Центр-Ресурс» ОСОБА_2, яким були підписані протокол загальних зборів трудового колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» від 01.12.2016 року та клопотання про передачу матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 на поруки трудового колективу від 01.12.2016 року, про те, що ОСОБА_1 по трудовій діяльності зауважень не має, зарекомендував себе сумлінним, фаховим працівником, права водія йому необхідні для роботи, оскільки він використовує службовий транспорт та особистий автомобіль для службової діяльності, на утримані в нього двоє неповнолітніх дітей, провину в скоєному визнав та щиро розкаявся в скоєному.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши правопорушника та директора трудового колективу вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно матеріалами справи на ОСОБА_1 був складений протокол адміністративне правопорушення серії АП2 № 088678 від 08.10.2016 року, о 22:20 год. про порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) від підпису протоколу відмовився, зазначивши при цьому, що з рішенням поліції не погоджується, оскільки відео зйомка події проводилася не в повному обсязі (а.с.1);

- поясненням свідка ОСОБА_3 (а.с.2);- поясненням свідка ОСОБА_4 (а.с.3), які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, однак на той момент в суд першої інстанції не були надані протокол загальних зборів трудового колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» від 01.12.2016 року та клопотання про передачу матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 на поруки трудового колективу від 01.12.2016 року, не був допитаний правопорушник ОСОБА_1 та директор ТзОВ «Центр-Ресурс» ОСОБА_2, яким були підписані вищевказані документи.

Щодо покликань апелянта про те, що його не повідомляли належним чином про розгляд справи та не скеровували копії постанови, то таке спростовується конвертами із зворотними повідомлення, які скеровувалися на адресу ОСОБА_1, яку він назвав при складені протоколу, та поверталися в суд першої інстанції за терміном зберігання.

В суді апеляційної інстанції, шляхом огляду паспорту, було встановлено, що ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, а не № 18 по вул. Карманського, в м. Львові, тобто вся кореспонденція скеровувалась не на ту адресу.

Разом з тим доводи правопорушника ОСОБА_1 та директора ТзОВ «Центр-Ресурс» ОСОБА_2 про можливість передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» ОСОБА_2, де працює ОСОБА_1, то вони заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, від його дій тяжких наслідків не настало, має постійне місце праці, де позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а отже, з врахуванням всіх цих обставин вважаю за можливе передати матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу ТзОВ «ЦентрРесурс».

Згідно ч.2 ст. 21 КУпАП про заходи громадського впливу, застосовані до особи, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або громадська організація повинні не пізніше, як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

За таких обставин, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягають направленню на розгляд трудового колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» для застосування до нього заходів громадського впливу.

Підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 21, 294 КУпАП, -

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19.12.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавлення прав керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік скасувати.

Передати матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на розгляд трудовому колективу ТзОВ «Центр-Ресурс» у м.. Львові, для застосування щодо нього засобів громадського впливу.

Директору ТзОВ «Центр-Ресурс» в десятиденний строк з дня одержання матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повідомити суд про заходи громадського впливу, які застосовані до нього, на підставі ч.3 ст. 21 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5