Справа№464/2235/17
пр.№ 3/464/849/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Рудаков І.П., з участю прокурора Курач Ю.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканець АДРЕСА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, -

за ч.1 ст.172-6 КУАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, обіймаючи з 25 березня 2016 року посаду начальника управління туризму та курортів Львівської обласної державної адміністрації, тобто будучи державним службовцем категорії «Б» відповідно до Закону України «Про державну службу» та субєктом відповідальності відповідно до пп «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», припинивши діяльність, повязану з виконанням функцій держави, з 01.11.2016 звільнений із посади за власним бажанням, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

У суді ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, пояснив, що з 01.11.2016 звільнився із посади начальника управління туризму та курортів Львівської обласної державної адміністрації за власним бажанням, однак не пізніше наступного дня після звільнення не подав декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а подав її лише 23.03.2017, за місцем свого проживання.

Заслухавши пояснення правопорушника, думку прокурора щодо доведеності вчиненого корупційного правопорушення ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.172-6 КУпАП, у відповідності до ст.221 КУпАП розглядаються судами.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до Закону України Про запобігання корупції визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень. Згідно з цим законом корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пп «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєкти, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.45 цього Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Крім повного визнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУАП України - несвоєчасне подання без поважних причин декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», - зважаючи на визнання ним своєї вини у такому, стверджується належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУАП, а саме:

даними протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 28.03.2017 № 77, складеного повноважною особою (а.с.2-7);

первинними поясненнями правопорушника ОСОБА_1, який ствердив, що 24.10.2016 розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації №1091/0/8-16 звільнений з посади начальника управління туризму та курортів ЛОДА за власним бажанням з 01.11.2016. При звільненні був ознайомлений, що до 30.10.2016 повинен подати електронну декларацію за 2015 рік, до 01.11.2016, тобто до дати звільнення, подати електронну декларацію за період з 01.01.2016 по 01.11.2016, а також до 01.04.2017 подати електронну декларацію за 2016 рік. Попри те, лише 23.03.2017 було подано електронну декларацію за період з 01.01.2016 по 01.11.2016, без поважних на те причин (а.с. 48);

даними управління туризму та курортів Львівської обласної державної адміністрації від 20.03.2017 №150, документів щодо державного службовця ОСОБА_1 (а.с.10-47).

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог, повязаних із несвоєчасним подання без поважних причин декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є доведеними, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП, як порушення вимог встановлених ч.2 ст.45 Законом України «Про запобігання корупції», а саме будучи державним службовцем категорії «Б» та припиняючи діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубих порушення обмежень використання службового становища встановлених Законом України «Про запобігання корупції», вчиненого такого умисно, особу правопорушника, який не працює, ступінь його вини та повне її визнання, вважаю, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно з ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення, то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП, Закону України Про засади запобігання і протидії корупції та керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 /вісімсот пятдесят/ гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рудаков І. П.