Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/6224/16-п Головуючий в 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження №33/778/96/17 Доповідач в 2 інстанції Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 жовтня 2016 року о 00-10 год., на вулиці Молочній, біля будинку 71а в місті Запоріжжі, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки алкогольного сп'яніння, та під час його складання йому не були роз'ясненні його права. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні свідоцтво про державну реєстрацію приладу газоаналізатор, та свідоцтво про його повірку. Крім того, на думку апелянта, при розгляді справи суд припустився спрощеного підходу до її розгляду, не дослідив докази та не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення фактично визнав.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відомостями, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №051405 від 16 жовтня 2016 року (а.с.1); у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки (а.с.2), у направленні на огляд водія ОСОБА_2 до КУ «ЗОКНД» ЗОР (а.с.3), у висновку щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_2 на стан сп'яніння №6153 від 16 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4), у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили наявність у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Алкотестер Драгер» (а.с.8-9).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд заслухав пояснення ОСОБА_2, його представника, дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства та що при складенні цього протоколу були порушені його процесуальні права, спростовуються матеріалам справи.

Під час перевірки апеляційним судом вказаних матеріалів, будь-яких порушень при складені вищевказаного протоколу не встановлено. У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №051405 від 16 жовтня 2016 року містяться всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції. Зі змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомлений, копію протоколу отримав, при складенні протоколу ОСОБА_2 роз'ясненні його процесуальні права, що засвідчено підписом останнього.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, вказані висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, при накладенні на ОСОБА_2 додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд не врахував те, що згідно з довідкою УПП від 18 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував (а.с.6).

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключення із постанови суду додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, змінити.

Виключити з цієї постанови додаткове стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вважати, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

В іншій частині вищевказану постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева