АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/205/17 Справа № 212/7948/16-п Головуючий у 1 й інстанції - Чайкін І. Б. Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 14 грудня 2016 року близько 06 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Деу», р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Січеславській (Кремлівська) зі сторони вул. Ігнатьєва в Покровському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, перед тим як перестроїться в крайню ліву смугу руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», р/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень, чим порушив п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

-п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п.10.3 У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, що передбачає адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 03 лютого 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, оскільки вона винесена із численними порушеннями норм матеріального та процесуального права і не відображає фактичні обставини справи.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд в обґрунтування його вини поклав виключно протокол про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2016 року, який останній негайно оскаржив шляхом подання адміністративного позову до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, чим скористався, на його думку, судовим захистом на підставі Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що суд припустився порушень норм матеріального та процесуального права, оскільки в порушення вимог КАСУ в оскаржуваній постанові зазначив, що у ОСОБА_2 не було права на подання адміністративного позову щодо протоколу і зовсім не розглянув клопотання останнього, у зв'язку з чим не з'ясував фактичні обставини складання протоколу та виніс незаконну постанову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням процесуального та матеріального права є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання не чинним рішення відповідача, суб'єкта владних повноважень, повністю чи окремо його положень.

В супереч доводам ОСОБА_2, останнім не надано доказів про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, яке, як вбачається з апеляційної скарги, повинно бути наслідком його звернення до адміністративного суду.

Інших доводів незаконності оскаржуваного рішення суду ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі не наводить.

Винність ОСОБА_2 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції належних та допустимих доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, копією протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, схемою до протоколу огляду місця ДТП, поясненнями ОСОБА_3 та фото таблицею, які не містять суперечностей та узгоджуються між собою.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 10.1, 10.3 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, наслідки, а також особу порушника, який вини не визнав, пом'якшуючих обставин не встановлено, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником.

Будь-яких інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року щодо ОСОБА_2, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.П. Іванова