Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 3/759/290/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків в матеріалах справи відсутній, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124; ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.11.2016 о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3, та рухаючись по вул. А. Єфремова, 4 у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1, після чого рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру, скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень трьох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5., 2.3 «б», 10.9., 13.1. Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 26.11.2016 о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3, та рухаючись по вул. А.Єфремова, 4 у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження в установленому порядку медичного огляду, для визначення стану алкогольного сп'яніння у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав лише в тому, що вживав спиртні напої, та пояснив, що не він керував автомобілем «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3, а інша особа. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 137063 від 26.11.2016 містяться письмові пояснення ОСОБА_1, що його автомобіль стояв на місці та не рухався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.01.2017, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №137063 від 26.11.2016 та протокол про адміністративне правопорушення серії БР №137064 від 26.11.2016, які складені стосовно ОСОБА_1; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.11.2016, до якої в учасників дорожньо-транспортної пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 26.11.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди; рапорт інспектора 8 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Запальського М.В. від 26.11.2016; письмові пояснення інспектора 8 роти 1 батальйону УПП в м. Києві ДПП ст. лейтенанта поліції Бондара Д.О. від 26.11.2016, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.5. вказаних Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 10.9. вказаних Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 13.1. вказаних Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП учасники дорожнього руху притягаються до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують його відповідальність, обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124; ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно із ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: