АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 04 листопада 2016 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Форд» по вулиці Нижній Вал, 35, у м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чимпорушив вимоги пункту 2.5 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 14 грудня 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу 24 грудня 2016 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки працівники поліції не складали акт огляду на стан сп'яніння та не проводили огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку з направленням його до закладу охорони здоров'я. Вказані у протоколі свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йому не відомі та не були присутні на місці події.

Зазначав, що на місці зупинки транспортного засобу інспектор поліції Захарчук А.В. проводив огляд з використанням спеціального технічного засобу, назву якого йому не було повідомлено, у відсутності понятих, та результат такого огляду становив 0,00 проміле, проте вказані обставини не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. Процедуру його огляду на стан сп'яніння бачили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак суддя місцевого суду відмовив у задоволенні клопотання про їх допит.

Крім того, апелянт посилався на відсутність у матеріалах справи доказів його перебування у стані алкогольного чи наркотичного сп'янінні, та зазначав, що пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення написав під впливом та тиском працівників поліції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 14 грудня 2016 року, тоді як подано апеляційну скаргу 24 грудня 2017 року.

З урахуванням положень, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддею місцевого суду при розгляді про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, та поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2016 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній 04 листопада 2016 року, о 03 год. 00 хв., керував автомобілем «Форд» по вулиці Нижній Вал, 35, у м. Києві, в стані наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чимпорушив вимоги пункту 2.5 «а» «Правил дорожнього руху» /а.с.п. 1/.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04 листопада 2016 року, у присутності вказаних осіб 04 листопада 2016 року о 03 год. 33 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с. 2-3/.

Між тим, вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки дані про керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з невідповідністю висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, постанова підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, приходжу до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що зазначені у протоколі свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були присутні під час відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, спростовуються даними досліджених під час апеляційного розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків.

Крім того, у судовому засіданні під час апеляційного розглядуОСОБА_2 визнав, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 визнав винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, та просив накласти на нього адміністративне стягнення у мінімальних межах. Зауважень чи заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлював.

Доводи апелянта про те, він не керував транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, та працівники поліції на місці зупинки його транспортного засобу проводили огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», показник якого становив 0,00 проміле, є необґрунтованими, оскільки суд розглядає справу лише у межах складеного протоколу стосовно обставин відмови ОСОБА_2 від проходження огляду саме на стан наркотичного сп'яніння.

Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан сп'яніння, є необґрунтованим, оскільки вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, складення акту огляду на стан сп'яніння у випадку відмови особи від проведення такого огляду, не передбачено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містить в собі всі необхідні відомості, а тому підстав для визнання його неналежним та недопустимим доказом не вбачаю.

Обгрунтованих доводів, які б стали безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, яке мало місце 04 листопада 2016 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, п.7 ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді суду першої інстанції задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник