Провадження № 33/779/51/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Дячук В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Дячук В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 27 грудня 2016 року, за участю ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності: за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КУпАП ) з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 153 гривень; за ч.1 ст.130 КУпАП - в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст.36 КУпАП визначено ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

За постановою судді ОСОБА_2. визнаний винуватим у тому, що 13 грудня 2016 року о 23 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки " Skoda Octavia ", д.н.з. НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою СГУ та проблискових маячків не зупинився, був затриманий шляхом переслідування та блокування в м. Тисмениця по вул. Шевченка, 38, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Надалі, будучи затриманий працівниками міліції за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Вказаними неправомірними діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність постанови, оскільки вважає, що суд не дослідив усі обставини справи, не надав належної оцінки доказам та не врахував інших даних, що мають значення для прийняття обґрунтованого рішення.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону та наказу МВС від 07.11.2015 року №1395 " Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі".

Вказує, що суд безпідставно відмовив у допиті свідків та належним чином не мотивував, чому надав перевагу одним доказам над іншими, а також прийшов до необґрунтованого висновку про факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить постанову Івано-Франківського міського суду від 27 грудня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю у діях складу правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги та просять її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом в повній мірі було дотримано.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, за які його притягнуто до відповідальності та накладено адміністративні стягнення, ґрунтується на належно зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах.

При розгляді справи суддею були дослідженні дані, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії АП2№ 413225 від 14.12.2016 року ( а.с. 1 ), серії АП2 № 413511 від 14.12.2016 року ( а.с. 16 ), письмові поясненнями свідків ОСОБА_6 ( а.с. 4 ), ОСОБА_5 ( а.с. 5 ), ставити під сумнів достовірність яких немає підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при складанні протоколу працівниками поліції не були дотримані вимоги закону та наказу МВС від 07.11.2015 року №1395 " Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки протоколи складені у відповідності до вимог ст. 256 КупАП та до них долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення такого огляду регламентований статтею 266 КУпАП та наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Як встановлено при розгляді справи суддею, так і під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом та будучи зупиненим працівниками поліції за порушення вимог п.2.4 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У своїх поясненнях, що були долучені до матеріалів справи за клопотанням ОСОБА_2 ( а.с.24-27 ), він не заперечував, що " фактично відмовився від проходження медичного освідчення на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки автомобіля, зважаючи на негативну позицію працівників патрульної поліції, а також з огляду на те, що мав сумніви у технічній справності пристрою " Драгер ", наявності сертифікату відповідності, свідоцтва про повірку приладу, тощо".

Достовірність таких своїх пояснень ОСОБА_2 підтвердив і в засіданні апеляційного суду.

Крім цього, допитані в судовому засіданні під час апеляційного розгляду свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу " Драгер ", а також те, що засвідчували своїми підписами у протоколі факт відмови.

Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння належним чином зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.12.2016 року ( а.с1 ).

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не могли бути залучені як свідки під час складання протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, оскільки є сумніви щодо їх неупередженості, що суперечить вимогам п.п.6,7 розділу IX " Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі ", з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками КП " Муніципальна варта ", завданням якої, серед інших, є і вжиття спільно з працівниками Національної поліції заходів до припинення адміністративних правопорушень. Проте, вони не наділені самостійним правом складати протоколи про вчинення адміністративних правопорушень.

Тому залучення їх як свідків вчинення адміністративних правопорушень не суперечить меті та завданням Муніципальної варти, а також не суперечить вимогам закону.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, що фактично не заперечується останнім.

Та обставина, що пізніше ОСОБА_2 пройшов медичний огляд і в нього не було виявлено стану сп'яніння, про що свідчать дані довідки ( а.с.28 ), не може бути правовою підставою для скасування постанови судді та свідчити про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановлено, що даний огляд проведений за зверненням самого ОСОБА_2 та на час його проведення пройшло більше двох годин із часу вчинення ним правопорушень.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, регламентований положеннями частин 2,3,4 статті 266 КУпАП. Відповідно до частини 5 даної норми закону огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушеннями вимог цієї статті вважається недійсним.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, постанова судді щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Неточності щодо дати народження ОСОБА_2, зазначені в постанові судді, можуть бути усунені шляхом виправлення описок суддею, який розглядав справу.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.М. Дячук