Номер провадження: 33/785/393/17
Номер справи місцевого суду: 500/106/17
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г. І.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю потерпілого ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2017 р. відносно:

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який народився смт. Криве Озеро Кривозерського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КупАП.

Відповідно до постанови суду, 06.04.2016 року о 13 год., ОСОБА_4 в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Енгельса, керуючи автомобілем «Dodge» держ. знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», знаходячись на другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю «Honda» держ. знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі по вул. Шевченка, та скоїв зіткнення з ним, після чого сталося зіткнення з автомобілем Рута держ. знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Пасажир автомобіля Рута ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Постановою слідчого Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 28.12.2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 було закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Згодом, ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 06.01.2017 року скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови від 28.12.2016 року про закриття кримінального провадження залишено без задоволення.

За даним фактом 10.01.2017 року відносно ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначив, що постанова суду підлягає скасуванню у зв'язку з наступними обставинами:

- суд 1-ої інстанції не звернув уваги на той факт, що в протоколі огляду місця події та на схемі зазначено сліди, які залишилися на місці події та згідно схеми автомобіль «Honda» держ. знак НОМЕР_2 залишив сліди гальмування довжиною 38,1 м, що відповідає швидкості руху більше як 73 км/год;

- також суд 1-ої інстанції не врахував висновок експертного авто-технічного дослідження обставин зіткнення автомобілів від 07.06.2016 року, відповідно до якого водій автомобіля «Honda» держ. знак НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню;

- суд не надав відповідного значення тому, що даний висновок експерта не спростований, а представник потерпілого ОСОБА_2 від проведення експертизи по матеріалам, які є у справі відмовився.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 не з'явився натомість надав заяву про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності, та просив її задовольнити, потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, та матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд 1-ої інстанції вказаних вимог закону дотримався повністю та прийняв обґрунтоване та законне рішення про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 ґрунтується на наступних, досліджених в суді 1-ої інстанції доказах, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №156126 від 10.01.2017 року, в якому ОСОБА_4 вказав, що винним себе не визнає, оскільки вважає, що ДТП сталась з причини перевищення швидкості водієм ОСОБА_2;

- схемою ДТП від 06.04.2016 року, на якій зазначено місце розташування транспортних засобів після ДТП;

- висновком судового експерта №10505160 від 07.06.2016 року,

- матеріалами кримінального провадження № 0001061,

- диском із записом відео-реєстратора, встановленим на автомобілі «Honda» держ. знак НОМЕР_2, на якому зафіксовані обставини ДТП, дослідженим в суді 1-ої та апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_4 про те, що суд 1-ої інстанції врахував лише показання водія ОСОБА_2та не прийняв до уваги його пояснення та докази, згідно яких саме водій ОСОБА_2не оцінив дорожню обстановку та з його вини трапилась ДТП, що, на його думку, підтверджується висновком експерта, такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме в постанові суду відображено, що в судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник пояснили, що в ДТП винен водій автомобіля «Хонда», який рухався на великій швидкості та при цьому мав змогу загальмувати та уникнути зіткнення.

З метою перевірки його показань, судом 1-ої інстанції були викликаний та допитаний співробітник ДНСП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8, пояснення якого відображені в постанові суду.

Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 про те, що суд 1-ї інстанції надав невірну оцінку висновку експертного авто-технічного дослідження обставин зіткнення автомобілів від 07.06.2016 року, відповідно до якого водій автомобіля «Honda» держ. знак НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню, оскільки в постанові суду чітко та послідовно викладені обставини, на яких саме підставах суд прийшов до висновку про наявність саме у діях водія ОСОБА_4 порушень ПДР, які були у причинному зв'язку із ДТП, що сталась.

Так у постанові, суд 1-ої інстанції, із урахуванням вимог ПДР вірно прийшов до висновку про те, що водій ОСОБА_4, перед виїздом з другорядної дороги на головну не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1, п.п.12.1, 16.3 ПДР, не переконався у відсутності небезпеки для руху та розпочавши рух автомобіля, не надав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_2, який наближався по головній дорозі та мав перевагу в русі.

Потерпілий ОСОБА_2 не зобов'язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм, не передбачав, не зобов'язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 на вимогу знаку не дасть дорогу і не пропустить його автомобіль. Відповідно до п.1.4 ПДР він вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_4 перед виїздом з другорядної дороги на головну зупиниться і надасть йому можливість проїхати перехрестя, тому дії водія ОСОБА_4 перебувають в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду 1-ої інстанції дійсно узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.11.2015 року № 5-218 кс15,яка відповідно до ч. 1 ст. 458 КПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права та для всіх судів загальної юрисдикції.

В апеляційній скарзі не містяться доводи, які би обґрунтовано могли спростувати такий висновок суду 1-ої інстанції, та не були раніше досліджені при розгляді справи.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_4у співвідношенні з іншими матеріалами справи, суд вважає, що його вина у порушенні вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР повністю доведена, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, апеляційний суд не виключає можливості складення матеріалів відносно водія автомобілю «Honda» держ. знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2, в даному випадку розглядаються лише матеріали відносно ОСОБА_4 про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Враховуючи викладене вважаю, що підстав для скасування або зміни постанови суду 1-ої інстанції відносно ОСОБА_4 не має.

Керуючись ст.ст. 38, 251, 280, 283, 293 ч.1 п.1, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2017 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КупАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца