АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постанови судді, ОСОБА_2 23.07.2016 року о 05 год. 30 хв. по бул. Перова, 27-Б/2 в м. Києві, керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується даними проведеного за допомогою приладу «Драгер» тесту, вміст алкоголю становив 0.43 проміле, чим порушив п.2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя в постанові посилається на неналежні докази його вини. Такими є протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначені свідки, за участю яких нібито проводилось освідування на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», однак згідно пояснень свідків, вони підтвердили лише його відмову від освідування, що і засвідчили в складеному протоколі та які були відсутні при проведенні тесту.

Крім цього, протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано вчинення ним правопорушення о 05 год. 32 хв., в той час, як згідно роздруківки «Драгер» час освідування зазначений - 06 год. 11 хв., що вказує на те, що в протоколі зафіксовано вчинення ним правопорушення за 39 хв. до його вчинення.

Водночас, вказує, що під час складення протоколу поліцейськими: не складався акт огляду на стан сп'яніння, чим порушено п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння та не долучено копію сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу за допомогою якого проводився його огляд.

Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. На обґрунтування клопотання зазначає, що про дату розгляду протоколу на 12.10.2016 року належним чином не повідомлявся, та згідно матеріалів справи на цю дату розгляд не призначався, постанову судді отримав лише 02.11.2016 року, про що є відповідна відмітка в матеріалах справи.

Також, зазначає, що суддею порушено його право на захист, оскільки його не викликали в судове засідання, тому посилання в постанові про те, що він не скористався правом подати письмові пояснення (заперечення) по скоєному правопорушенню та не з'явився на розгляд не відповідають дійсності.

Вказані обставини позбавили його можливості надати пояснення і подати до суду докази, що могли вплинути: на недоведеність вчинення ним правопорушення, а також на призначення йому стягнення, зокрема з урахуванням його позитивної характеристики з місця роботи, наявністю 12-річного стажу керування транспортним засобом за відсутності таких правопорушень, перебування на утриманні дитини, яка має незадовільний стан здоров'я, що позбавляє її можливості відвідувати дошкільні виховні заклади та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 14 років.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді та задовольнити апеляційну скаргу посилаючись на обставини в ній зазначені.

В судове засідання 11.01.2017 року ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився, надіслав клопотання про розгляд його апеляційної скарги у його відсутність, в зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повідомлення (повістка) про розгляд справи особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Статтею 285 КУпАП України передбачено, що копія постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. В разі, якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Проте, суддею вище зазначених вимог закону не виконано, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, постанову судді від 12.10.2016 року, згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, він отримав лише 02.11.2016 року. За наведених обставин вважаю, що ОСОБА_1 пропущено строк апеляційного оскарження з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, з яким він погодився та підписав без будь-яких зауважень, роздруківкою результатів тестування на алкоголь спеціальним приладом «Драгер», актом огляду на стан сп'яніння, який знаходиться на тому ж бланку, що і протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого результат огляду на стан сп'яніння - 0,43 проміле, з чим погодився ОСОБА_2 та підписав вказаний акт, без жодних застережень, підписаний він також свідками огляду. Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння було проведено у відповідності до вимог закону, зокрема ст. 266 КУпАП, якою законодавчо встановлено порядок проведення такого огляду.

Оскільки вище наведені докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про покладення в основу постанови неналежних доказів його вини, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначені свідки, які надали пояснення про його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, в той час, як він пройшов тест за допомогою приладу «Драгер» за відсутності вказаних у протоколі свідків, та відсутності акту огляду на стан сп'яніння, то вони не відповідають фактичним обставинам, оскільки свідки були присутні при проведені його огляду на стан сп'яніння, як це передбачено ч.2 ст. 266 КУпАП, що відображено в акті огляду на стан сп'яніння, який є невід'ємною частиною протоколу, крім цього сам ОСОБА_2 жодним чином не заперечував проти присутності свідків.

Щодо часу вчинення правопорушення зазначеного в протоколі «05 год.

32 хв.» в той час коли в роздруківці «Драгера» час огляду зазначено «06 год.

11 хв.», то вказані доводи жодним чином не впливають доведеність вини

ОСОБА_2, оскільки в протоколі зазначено час вчинення правопорушення - керування транспортним засобом в стані сп'яніння, а в роздруківці «Драгера» час коли це підтверджено шляхом проведення огляду, як то передбачено ст. 266 КУпАП, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав.

При цьому, сам ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не заперечував того, що він дійсно в час та місці складеного щодо нього протоколу пройшов тест за допомогою приладу алкотестер «Драгер».

Що стосується доводів апеляційної скарги, зокрема не приєднання до протоколу копії сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу за допомогою якого проводився огляд, то вказане не є обов'язковими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130КУпАП. Крім цього, як уже зазначалося вище ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а також погодився з його результатами, в іншому випадку він мав право, а працівник поліції зобов'язаний був доставити його для проходження огляду в медичний заклад.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо розгляду справи у його відсутність не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, оскільки під час апеляційного розгляду права ОСОБА_1 були поновлені та йому була надана можливість заявляти клопотання та надати докази, в тому числі, про які йдеться в його апеляційній скарзі.

Отже винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При цьому, доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, про те, що він позитивно характеризується по місцю роботи, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, а також того, що він має 12-річний стаж керування транспортним засобом та на його утриманні перебуває дитини, яка має незадовільний стан здоров'я, що позбавляє її можливості відвідувати дошкільні виховні заклади та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 14 років не є обґрунтованими, оскільки належних доказів апелянтом на підтвердження вказаного не подано.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, і відповідає вимогам ст. ст. 30, 33 КУпАП.

За наведеного постанову судді щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду

м. Києва від 12.10.2016 року щодо нього.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2016 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу

ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/291/2017 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Іваніна Ю.В.

Доповідач Худик М.П.