АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/31/17 Головуючий у І-й інстанції - Щеняєва І.Б.
Справа № 214/4412/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Апостолово Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два (два) роки.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 07 липня 2016 року близько 12-15 годин водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «DAWOO NEXIA» р.н. НОМЕР_1 по вулиці (Тинка) Генерала Радієвського в районі будинку 36 в м. Кривий Ріг в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком про стан алкогольного сп'яніння № 1769 від 07.07.2016 року. ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, при обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, в цей же час, 07 липня 2016 року приблизно о 12-15 годині водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «DAWOO NEXIA» р.н. НОМЕР_1 по вулиці (Тинка) Генерала Радієвського м. Кривого Рогу в районі буд. 36, не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, змінив напрямок рух, не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «CHERY QQ» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, пасажир транспортного засобу «DAWOO NEXIA» - ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався. ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1,10.1,13.1 ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 22 грудня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, зазначає, що він не був присутнім під час розгляду справи, оскільки згідно ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 05.09.2016 року, його було направлено до КЗ ДКПЛ ДОР, для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи де він перебував з 08.09.2016 року по 07.10.2016 року. Про винесену постанову дізнався лише 13 грудня 2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, права не роз'яснено, адвоката не надано. Матеріалами справи не мають висновок спеціаліста щодо наявності вини у скоєнні ДТП саме в його діях.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_7, просили задовольнити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, та розглянути подану апеляційну скаргу по суті, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_7, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2 яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи, оскільки останній перебував у медичному закладі, що підтверджується копією довідки № 543, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення АП1 № 238286 від 21.07.2016 року та серії АП1 №238285 від 21.07.2016 року, складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, їх положення після їх зіткнення, а також пошкодження, які автомобілі отримали в результаті ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_10; рапортом ст. слідчого Шарай О.М від 07.07.2016 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 07.07.2016 року та фото таблицею доданою до протоколу; висновком щодо результатів медичного огляду № 1769 від 07.07.2016 року, згідно якого водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушенням зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів оцінені суддею в повному обсязі, і не потребує певних спеціальних знань у розумінні вимог ст. 273 КУпАП. Судом надано вмотивований і обґрунтований висновок, який відповідає матеріалам справи і з яким погоджується апеляційний суд, а тому посилання ОСОБА_2, на той факт, що в матеріалах справи відсутній висновок експерта, не є підставою для скасування постанови судді і не спростовує висновків викладених в ній.

Окрім того, в матеріалах справи знаходиться висновок працівників поліції, який підтверджує висновок викладений в оскаржуваній постанові щодо винуватості ОСОБА_2 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях.

Враховуючи, що правопорушником ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не заперечувався факт знаходження в момент ДТП в стані алкогольного сп'яніння, як і був підтверджений факт ДТП та механізм зіткнення транспортних засобів, тоді як доводи апеляційної скарги, стосовно розгляду справи судом першої інстанції без участі останнього, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення вищезазначених п.п. 2.3.б, 12.1, 10.1, 13.1 ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко