АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., з участю особи , щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, захисника- Машкаринець О.А., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 28.09.2016 року о 17:12 годині в м. Ужгород по вул. Закарпатській поблизу будинку № 17 керував автомобілем марки "KIA Cerato" , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачене відповідальність за ч.2 ст. 130 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року щодо нього, як такий, що пропущений з поважних причин. Звертає увагу суду на те, що розгляд справи відбувся без його участі. Вказує , що не отримував жодних повідомлень чи повісток про розгляд справи. У порушення вимог ст. 285 КУпАП копія постанови на його адресу направлена не була. Зазначає, що отримав копію постанови суду 22.12.2016 року в канцелярії суду. Крім того, вказує , що транспортним засобом не керував , а знаходився поблизу транспортного засобу , двигун якого був вимкнути , а автомобіль був зачинений. Стверджує , що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а лише мовчав та не реагував на запитання. Крім того, поліцейським йому не пропонувалося проходити огляд у закладі охорони здоров'я. З цих підстав просить постанову суду першої інстанції скасувати , а провадження у справі закрити , у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини справи , не надав оцінку тому, яким чином працівники поліції оформили протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, на думку апелянта в постанові суду першої інстанції не вказано на підставі яких доказів прийнято рішення по справі, що є грубим порушенням закону.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши відеозапис обставин правопорушення, заслухавши доводи апелянта та його захисника , приходить до переконання , що клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення , а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні апелянт ствердив , що транспортним засобом не керував, хоча знаходився у вказаному автомобілі на задньому сидінні як пасажир. Жодних порушень не вчиняв, його безпідставно затримали працівники поліції , від проходження огляду для визначення стану сп'яніння не відмовлявся.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справу може бути розглянуто під час її відсутності лише у випадках , коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи .

Судом першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримано, а саме: на адресу проживання ОСОБА_1 ( зазначена особою , щодо якої складено протокол ) рекомендованим листом направлено повістку з повідомленням про місце і час розгляду справи, яка вручена 17.10.2016 року. Таким чином, суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, останній у судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Таким чином , апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що судом в порушення вимог законодавства розглянуто справу за відсутністі особи , що притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом встановлено , що оскаржуване судове рішення постановлено 28.10.2016 року, однак, на адресу ОСОБА_1 , у порушення вимог ст.285 КпАП України, направлено не було. ОСОБА_1 отримав постанову суду після особистого звернення із заявою від 20.12.2016 року. Після чого, 28.12.2016 року звернувся з апеляційною скаргою на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2016 року.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин і такий підлягає до поновлення.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про

адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 КпАП України.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З установлених у судовому засіданні апеляційної інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2016 року в м. Ужгороді по вул. Закарпатській поблизу будинку № 17 керував автомобілем марки "KIA Cerato" , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Вказані обставини встановлені з відеозапису (диск № 1 запис файлу №1 28.09.2016 року о 16:57:08) з якого вбачається як патрульний автомобіль поліції з використанням звукового сигналу зупиняє транспортний засіб "KIA Cerato". Автомобіль , після покажчика повороту праворуч, зупинився навпроти заїзду до подвір'я будинку № 17 по вулиці Закарпатській. Згідно відеозапису (диск № 1 запис файлу №1 28.09.2016 року о 16:57:30) з транспортного засобу з боку водія вийшла особа, що керувала транспортним засобом - ОСОБА_1. Жодних інших осіб в транспортному засобі не знаходилося. З запису о 16:58 годині встановлено , що водій відмовляється від надання будь-яких документів на вимогу працівника поліції та представляється вигаданим ім'ям. З запису файлу №1 28.09.2016 року о 17:00 годині вбачається агресивна поведінка ОСОБА_1 з використанням ненормативної лексики та нецензурної лайки. З відеозапису (диск № 1 запис файлу №9 28.09.2016 року о 18:15:33 ; файл запису № 10 о 18:27:35) ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд для визначення стану сп'яніння , однак, останній вчиняв дії та висловлювання , що вказували на його відмову від проходження огляду. Згідно запису (диск № 1 запис файлу №13 28.09.2016 року о 19:35 ; файл запису № 14 о 19:39, файл № 16 запис о 20:08) оформлення протоколів відбувалося в присутності захисника. ОСОБА_1 відмовився повідомити свої анкетні дані , такі вносилися на підставі паспортних даних.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається , що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп'яніння як за допомогою спеціального приладу газоаналізатора "Drager Alcotest" так і в закладі охорони здоров'я у лікаря нарколога.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України, а також того , що він транспортним засобом не керував , від проходження огляду для визначення стану сп'яніння не відмовлявся.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 року складений щодо ОСОБА_1 вказаним вимогам законодавства відповідає оскільки містить всі необхідні дані як про особу порушника так і обставини правопорушення, які передбачені ч.1 ст. 256 КпАП України.

Крім того , відповідно до відеозапису , наданого при оформленні матеріалів справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки "KIA Cerato" , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду для визначення стану сп'яніння відмовився.

У матеріалах справи міститься завірена копія постанови Ужгородського міськрайонного суду від 23.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином , апеляційний суд прийшов до висновку , що у діяннях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП , оскільки він , як особа , що керувала транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто, повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо умисної фальсифікації документів, які були оформлені працівниками поліції на документування вчиненого адміністративного правопорушення апеляційний суд відхиляє, оскільки дані про особу порушника працівники поліції встановлюють на підставі пред'явлених їм документів або зі слів особи, щодо якої складаються відповідні процесуальні документи. У судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 відмовився повідомляти свої анкетні дані, в тому числі , щодо фактичного місця проживання і такі були встановленні на підставі паспортних даних про особу. При цьому, не вірно зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дані щодо місця проживання особи не можуть бути підставою для закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України, однак , необґрунтовано визнав, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №094362 від 28.09.2016 року , доданими поясненнями свідків, які засвідчили факт відмови гр. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікаря - нарколога та за допомогою приладу "Драгер", рапортом інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Цупа В.М., який здійснював патрулювання та оформлював протокол про адміністративне правопорушення, доданим до матеріалів справи відеозаписом з якого вбачається, що працівниками поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння , однак він відмовився від проходження такого огляду. Факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння був засвідчений двома свідками, які були запрошені працівниками поліції на місце оформлення події.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України , оскільки інспектори поліції діяли відповідно до вимог Інструкції, громадянин ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому порушень, які б свідчили про фальсифікацію складених поліцейськими процесуальних документів не встановлено.

Отже , в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності постанови суду першої інстанції. Одночасно, апеляційний суд вважає , що невірне встановлення судом першої інстанції обставини про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння є підставою для його зміни.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КпАП України - змінити.

З мотивувальної частини постанови виключити твердження, про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: