АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/22/17 Справа № 711/9628/16-п Головуючий по 1 інстанції Угорчук В. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, одруженого, який має на утриманні 2 дітей, приватного підприємця,

накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 01 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2016 року ОСОБА_3 05.11.2016 року о 20 год. 47 хв. керував автомобілем «Субару Аутбек», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Шевченка в м. Черкаси в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.12.2016 року та закрити провадження в справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із вчиненням дій у стані крайньої необхідності.

Вказує, що постанова місцевого суду ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення; не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд першої інстанції формально та однобічно врахував обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, її матеріальний стан, а також обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності таких обставин, які повинні впливати в дійсності на накладення стягнення та застосування того чи іншого виду стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Крім того, вказує апелянт, він є годувальником своєї сім'ї, на його утриманні знаходиться дружина з двома неповнолітніми дітьми та мати, яка не працює за станом здоров'я. Дружина також не працює, оскільки знаходиться вдома по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним заробітком є робота, безпосередньо пов'язана із керуванням та обслуговуванням транспортними засобами.

Зазначає, що він разом зі своїм товаришем поїхали до аптеки за ліками для дитини, у якої вночі раптово піднявся ацетон. Оскільки йому необхідно було терміново купити ліки для хворої дитини, він діяв в стані крайньої необхідності з метою усунення небезпеки, яка загрожувала життю і здоров'ю хворої, яка не могла бути усунута за даних обставин іншими засобами, а керування в стані алкогольного сп'яніння в даному випадку є значно меншою шкодою, ніж відвернена.

У судовому засідання ОСОБА_3 був відсутній, хоча суд неодноразово викликав його рекомендованими листами за кількома указаними у справі адресами. Враховуючи це, а також вбачаючи важливим дотримання розумних строків розгляду справи в суді, суд вважає необхідним розглянути подану апеляційну скаргу по суті без присутності апелянта, виходячи з того, що вимоги апеляційної скарги підтримуються апелянтом у повному обсязі.

Вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів. Цей факт не заперечується й сам обвинуваченим як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так у змісті апеляційної скарги.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Доводи апелянта про те, що він є єдиним годувальником в сім'ї, на його утриманні знаходиться дружина з двома неповнолітніми дітьми та мати, яка не працює за станом здоров'я, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відповідальність за вчинення інкримінованого особі адміністративного правопорушення має наставати незалежно від соціального статусу його сім'ї чи роду діяльності, адже застосовується з метою захисту суспільного інтересу.

Твердження апелянта про те, що застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами позбавить його єдиного джерела доходу, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи його таким, що не може впливати на обов'язок суду щодо забезпечення завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, охорони встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. Чинний КУпАП не ставить можливість застосування до особи стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в залежність від певного роду занять чи професії обвинуваченого.

Доводи апелянта про те, що його дії були в стані крайньої необхідності, адже потрібно було купити дитині ліки, суд також відхиляє, оскільки вони нічим, крім слів, не підтверджуються. У місті до чергової аптеки цілком можна терміново доїхати, скориставшись послугами таксі. Керувати автомобілем в стані сп'яніння, ставлячи тим самим під загрозу життя і здоров'я інших людей, така ситуація не вимагає необхідним.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко