Справа № 526/405/17
Провадження № 3/526/174/2017
П О С Т А Н О В А

11 квітня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює

за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 22 лютого 2017 року здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі на транспортному засобі ВАЗ 21101, д.н.з ВІ 0415 ВН без оформлення ліцензії на даний вид діяльності.

ОСОБА_2 суду пояснив, що він не займається перевезенням пасажирів у режимі «таксі». Того дня він віз свою тещу та дитину дружини зі школи і по вул. Лохвицькій був зупинений інспектором, який склав відносно нього протокол.

Посадова особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення на неодноразові виклики до суду для дачі пояснень не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що 22 лютого 2017 року її зять ОСОБА_2 разом з нею забирали онуку зі школи. По вулиці Лохвицькій були зупинені інспектором, який склав протокол. На її пояснення, що вона є родичем та що зять не перевозить пасажирів як таксист, інспектор не реагував.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що її чоловік ОСОБА_2 не займається перевезенням пасажирів у режимі «таксі».

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків та, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Постановою судді від 1 березня 2017 року справа поверталася до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на доопрацювання, однак недоліки, зазначені в даній постанові суду усунуті не були.

Поміж тим, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, з приводу чого відомості про суть адміністративного правопорушення мають бути встановлені саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та зазначені в ньому. Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо обов'язкових ознак об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, унеможливило повний та всебічний розгляд справи відносно останнього та позбавило суд можливості з'ясувати всі обставини.

При цьому суд наголошує, що обєктивна сторона правопорушення в протоколі викладена знеособлено: не зазначено в чому полягало провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі (сукупність дій), тобто не розкрито зміст і суть правопорушення, що є неприпустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Фактичні обставини справи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення таким чином, що з них не видно, коли, де і за яких обставин ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність, тобто час, місце, обставини та кількість перевезень пасажирів, що має правове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КпАП України.

Диспозиція ст. 164 КУпАП передбачає настання відповідальності за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Дана норма статті є бланкетною, поміж тим в протоколі відсутнє посилання на конкретну норму закону, яка передбачає здійснення даного виду господарювання за ліцензією.

До протоколу не додано витягів з реєстрів, які б свідчили про наявність чи відсутність державної реєстрації ОСОБА_2 як субєкта господарювання та відсутність його даних в реєстрах на ліцензування.

Після повернення справи на доопрацювання, до протоколу додано довідку, в якій вказано, що ОСОБА_2 немає ліцензії на перевезення пасажирів автомобільним транспортом. Однак дана довідка ніким не підписана та не містить жодних реквізитів, які вимагаються до довідки, як документа.

Окрім цього не зазначено, який період часу ОСОБА_2 займався даним видом діяльності чи це був одиничний випадок.

Крім цього, протокол виконаний незрозумілим почерком, який практично не піддається прочитуванню, містить скорочення, що позбавляє можливості зрозуміти його зміст, оформлений без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, через що суд не має можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Із документів доданих до протоколу слідує, що докази вини зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог до протоколу додано лише фото автомобіля, однак коли, де, в якому місці та населеному пункті автомобіль був сфотографований не відомо. Крім того в матеріалах справи відсутні будь які дані щодо належності автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2

При розгляді адміністративного протоколу судом встановлено, що даний автомобіль зареєстрований на імя ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, однак дані про те, на якій відповідній правовій підставі та чи взагалі ОСОБА_2 користується зазначеним у протоколі автомобілем не надано. Де і за яких обставин інспектор фотографував автомобіль ОСОБА_5 встановити не вдалось.

До матеріалів справи не додано жодних пояснень свідків чи очевидців, які б могли підтвердити факт перевезення ним пасажирів в режимі «таксі», кількість таких перевезень, періодичність.

Також немає жодних даних про обладнання автомобіля спеціальними пристроями для приймання та виконання замовлень на перевезення пасажирів та розпізнавальних знаків «таксі».

Таким чином, будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке не ґрунтується на доказах. Такі докази не були здобуті судом і під час розгляду справи. Всі можливості по збиранню нових доказів по справі вичерпані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 247 п.1 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності, а зі змісту протоколу не слідує, що мала місце сама подія вчинення правопорушення.

Згідно ст.247 п.7 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 164ч.1, 247, 283, 284 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КУпАП в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд.

Суддя Л. В. Максименко