Дата документу Справа № 320/8619/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/238/17
Єдиний унікальний № 320/8619/16-п Головуючий в 1-й інстанції Дараган Л.В.
Категорія - ст. 130 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 275, 60 грн.

Як зазначено в постанові, 26.12.2016 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 на автодорозі Арабка Астраханка Мордвинівка Гирсівка керував автомобілем «ДЕУ Сенс», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі та в доповненні до неї ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що суд розглянув справу у його відсутність, не повідомивши про час та місце її розгляду, чим порушив його права.

По суті скарги зазначає, що з постановою суду не згоден, вважає її незаконною та такою, що винесена судом передчасно, без дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, також у зв'язку з невідповідністю, викладених у ній висновків, фактичним обставинам справи.

ОСОБА_2 був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні, з огляду на вказане просить поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважних причин, повязаних з несвоєчасним отриманням оскаржуваної постанови, скасувати постанову суду за закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання ОСОБА_2 про поважність ним пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 07.02.2017 року через розгляд справи у відсутність останнього та без належного сповіщення про час та місце її розгляду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, але останній не зявлявся за отриманням повісток, про що свідчить відсутність в матеріалах відповідних даних про належне вручення поштового відправлення, що свідчить про те, що останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 07.02.2017 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на представлені матеріали та наведені вище обставини дані, які б свідчили про дотримання судом зазначених вище вимог закону щодо належного сповіщення ОСОБА_2 про час та місце розгляду, відсутні.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає необхідним відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП постанову судді через порушення норм процесуального права скасувати та прийняти нову постанову.

Згідно вимог ч.ч. 4-5 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Суддя апеляційного суду вважає, що ОСОБА_2, повідомивши в апеляційній скарзі тільки адресу (а.с. 25) за якою він фактично не проживає (а.п. 16), на дзвінки за номером 067-783-32-99 не відповідає або відповідає особа, що «ви помилилися номером» (доповідні записки робітників апеляційного суду), прийняв всі міри та заходи для того, щоб не бути належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду його скарги.

Враховуючи вищевказане, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апелянт ОСОБА_2 зловживає правом на повідомлення про дату, час і місце апеляційного перегляду, а тому, враховуючи вимоги закону про конкретні строки перегляду апеляційної скарги, вважає необхідним здійснювати апеляційний перегляд без участі апелянта.

Дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження і є доведеною.

Так, його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2016 року серія АП2 № 321380 про порушення норм п. 2.5 Правил дорожнього руху України, із якого вбачається, що ОСОБА_2 власноручно написав, що «він випив 1 літр пива, після чого управляв транспортним засобом» (а.с.5), поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.6), поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с. 7.

Необґрунтованими є доводи апелянта і про те, що йому не були розясненні його права, оскільки це не відповідає дійсності, так як із змісту протоколу вбачається, що громадянин ОСОБА_2 поставив підпис про те, що йому були розяснені його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах відсутнє направлення його до медичного закладу, є також безпідставним, оскільки ОСОБА_2 власноручно написав, що «він відмовляється їхати в лікарню» (а.с. 5).

Інші доводи апелянта, зокрема про формальне ставлення працівників поліції до оформлення письмових пояснень свідків, не впливають на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

За таких умов, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_2, суд виходячи з вимог ст. ст. 23, 33, 34, 35, 39 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність даних, що помякшують і обтяжують відповідальність, вважає що останньому необхідно призначити адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1