Провадження № 3/761/3/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 рокусуддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В. М., за участі секретаря Філь В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою - АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий, про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Водій ОСОБА_2 27.04.2015, приблизно о 18.30 год., управляючи автомобілем «Нива» - ВАЗ 21213, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у м. Києві по вул. Тургенівській, виїхав на перехрестя з вул. Воровського на червоний сингал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що потягло механічне пошкодження обох транспортних засобів.

Вказаними діями гр. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), що є підставою для накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП.

Враховуючи, що водієві ОСОБА_2 протоколом про адміністративне правопорушення інкриміноване недотримання вимог п. 8.7.3 е) ПДР, яким забороняється рух транспортних засобів на червоний сигнал світлофору, підтвердження або ж спростування саме цієї обставини є необхідним для вирішення справи, у межах висунутого ОСОБА_2 обвинувачення.

Отже, аналіз наданих у справі доказів має привести до об'єктивного висновку, чи порушив водій ОСОБА_2 п. 8.7.3 е) ПДР, чи перебуває це порушення у причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною подією, чи має бути гр. ОСОБА_2 підданий стягненню у разі доведеності його вини.

Гр. ОСОБА_2 своєї вини за вказаним правопорушенням не визнав та пояснив, що він за вказаних у цій постанові обставин під'їхав по вул. Тургенівській до її перехрещення з вул. Воровського у м. Києві. Для нього горіло зелене світло, тому він продовжив рух. Однак, оскільки на вул. Воровського був затор і дві смуги руху, що були найближчими до нього, були зайняті, він призупинив свій автомобіль. Дочекавшись, коли ближня до нього смуга руху звільнилась, він виїхав на перехрестя. Автомобіль, що рухався по вул. Воровського у другій смузі, зупинився, надаючи йому можливість продовжити рух та виїхати на смугу, яка призначена для руху автомобілів справа-наліво відносно його напрямку руху, тобто у бік Львівської площі. Будучі свідомим водієм, він перед виїздом на вищезазначену смугу зупинився, щоб пересвідчитись, що зможе безпечно завершити свій маневр. Однак у цей момент у передню частину його автомобіля «Нива» в'їхав автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_4 Винуватим себе не вважає через те, що переконаний у порушенні ПДР саме водієм автомобіля «Мерседес», оскільки вважає, що останній виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора. Крім того, ОСОБА_4 порушив дозволену швидкість руху.

У своїх подальших поясненнях, у т.ч. викладених письмово (т.2 а.с. 164), водій ОСОБА_2 стверджував, що на світлофорі перед виїздом на вул. Воровського він зайняв ліву смугу з огляду на те, що горів червоний сигнал, який забороняв йому рух. У подальшому, дочекавшись зеленого сигналу, він продовжив рух автомобілем з виїздом на вул. Воровського.

Суд критично оцінює вказані пояснення, оскільки вони спростовуються як суб'єктивними, так і об'єктивними даними у справі.

Зокрема, відповідно схеми ДТП (т.1 а.с.3) автомобіль ОСОБА_2 на момент зіткнення розташовувався у місці, що є продовженням крайньої правої смуги руху по вул. Тургенівській.

Показання ОСОБА_2 спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_7, який пояснив, що він 27.04.2015 їхав у крайній лівій смузі по вул. Тургенівській, наближаючись до її перехрестя з вул. Воровського у м. Києві. Вказана вулиця призначена для одностороннього руху. Оскільки для нього горіло червоне світло світлофора, він зупинився. У цей час справа від нього на швидкості близько 10 км/год. проїхав автомобіль «Нива», який почав виїжджати на перехрестя. Він звернув на це увагу, оскільки таке відверте порушення ПДР водієм автомобіля «Нива» його обурило. Спочатку він думав, що водій «Ниви» має намір повернути на вул. Воровського направо, однак «Нива» поїхала прямо і в цей час сталося її зіткнення з автомобілем «Мереседес». Подію він спостерігав з відстані близько 20 м, тому все добре бачив. Після цього свідок залишив номер свого телефону водієві «Мереседеса» ОСОБА_4, оскільки вважав саме його постраждалим від неправомірних дій водія «Ниви». Свідок перебував під світлофором від увімкнення на ньому червоного сигналу до моменту, коли на ньому загорівся зелений сигнал.

Суддя, не бере до уваги заперечення ОСОБА_2 та його захисника, якими поставлена під сумнів правдивість показань свідка ОСОБА_7, оскільки цей свідок вперше прибув до суду, надав чіткі та логічні пояснення, які підтверджуються об'єктивними доказами у цій справі. Крім того, факт присутності свідка ОСОБА_7 на місці події підтверджується фотознімком з місця ДТП, яким зафіксований факт його присутності. Також про даного свідка у своїх письмових поясненнях безпосередньо після події зазначив водій ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 показав, що у день ДТП він їхав вулицею Воровського вниз, у напрямку цирку, у крайній лівій смузі з двох попутних. На перехресті вулиць Воровського та Тургенівської для нього горів зелений сигнал світлофору, однак він був вимушений зупинитися, оскільки у напрямку його руху була «тягнучка» і простір попереду його автомобіля був зайнятий іншими транспортними засобами. Дві зустрічні смуги були вільними. У цей час справа, з вул. Тургенівської виїхала «Нива», яка проїхала повз його автомобіль та продовжила рух. Перед виїздом на іншу смугу руху у зустрічному для ОСОБА_8 напрямі «Нива» зупинилась, а через нетривалий час відновила рух. У цей час відбулося її зіткнення з «Мерседесом».

Показання свідка ОСОБА_8 підтверджуються об'єктивними даними у справі.

Так, згідно з часовою діаграмою роботи світлофорних об'єктів на перехресті вулиць Воровського та Тургенівської у м. Києві (т.2 а.с.176-178) у разі загоряння зеленого сигналу для напрямку руху водія ОСОБА_8, для водія ОСОБА_2 загорався червоний сигнал, який забороняв йому рух.

Показання зазначеного свідка узгоджуються також з показаннями свідка ОСОБА_9, який пояснив, що під час його перебування в автомобілі під керуванням батька, останній виїхав на перехрестя, яке було зайняте іншими транспортними засобами, через що їхній автомобіль пропустили транспортні засоби, що стояли у заторі. Виїжджаючи на смугу, по якій рухалися автомобілі у бік Львівської площі, відбулося зіткнення їхнього автомобіля «Нива» з автомобілем «Мерседес» під керуванням ОСОБА_4

Факт присутності свідка ОСОБА_8 на місці ДТП у момент її скоєння не заперечувалося учасниками події та підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4, які останній давав безпосередньо після цієї події.

Потерпілий ОСОБА_4, надаючи суду показання, не погодився з доводлами ОСОБА_2, стверджуючи, що на перехрестя він - ОСОБА_4 виїхав на зелене світло. Під час, коли він проїжджав повз виїзд з вул. Тургенівської, у лівий бік його автомобіля в'їхала «Нива» під керуванням ОСОБА_2 У момент, коли він наближався до перехрестя обидві смуги у попутному для нього напрямку були вільні, жодних перешкод для нього не було. На зустрічній смузі був затор, однак він заважав вільному руху лише у зустрічному напрямку. Рухався з дозволеною у межах міста швидкістю.

Допитана судом свідок ОСОБА_10 повідомила, що сам момент ДТП вона не бачила, на світлофор не дивилася, з побічних даних зробила висновок, що для автомобілів, які рухалися по вул. Воровського, горів червоний сигнал світлофору. На її думку, перехрестя вулиць Тургенівської та Воровського було вільним, транспорт в обох напрямках вул. Воровського не рухався.

Суддя надає критичної оцінки показанням вказаного свідка з огляду на те, що вони суперечать обставинам, які визнали учасники події, а саме наявність «тягнучки» по вул. Воровського у напрямку руху у бік цирку. Враховуючи, що на цей очевидний факт свідок ОСОБА_10 мала би звернути увагу, однак його не запам'ятала, сумнівними для суду виглядають її пояснення щодо менш помітних деталей події.

Крім того, пояснення, які ОСОБА_10 надала у суді, не повністю відповідають її ж поясненням безпосередньо після ДТП.

Суддя залишає поза увагою висновки судових експертиз та експертних досліджень з огляду на те, що перед експертами ініціаторами проведення експертиз та досліджень не ставилося питання, яке є визначальним для вирішення цієї справи, а саме - на який сигнал світлофора рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2

Питання, які піддавалися експертним дослідженням, не перебувають у прямому зв'язку з причиною дорожньо-транспортної події, у силу чого експертні висновки не можуть бути покладені в обґрунтування прийнятого судом рішення.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, утворює склад правопорушення за ст.124 КУпАП.

Викладене свідчить, що своїми діями гр. ОСОБА_2, не дотримавшись вимог п.8.7.3 е) ПДР, вчинив зазначене адміністративне правопорушення.

У той же час, ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення адміністративного проступку.

Як вбачається з матеріалів справи, допущене ОСОБА_2 порушення мало місце 27.04.2015. Отже, визначений законом тримісячний строк на день постановлення цього рішення закінчився

У силу ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Таким чином, до гр. ОСОБА_2 не може бути застосоване адміністративне стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представникомпротягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч