АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 17 липня 2015 року о 20 год. 45 хв. на 9 км + 600 м об'їзної дороги м. Новомосковська - а/д Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом-платформою - Е д/н НОМЕР_6, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням автомобілем, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, постраждалих немає.

Оскаржуваною постановою вищезазначені дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП за ознаками порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, а постанову суду від 29.12.2016 року скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що належним чином не був повідомлений про розгляд справи, суд розглянув справу без його участі, з постановою суду він ознайомився лише 28 січня 2017 року, а тому пропустив строк апеляційного оскарження. Незгоден з рішенням суду зважаючи на те, що не порушував п. 12.1 ПДР, керував автомобілем з безпечною швидкістю з врахуванням дорожньої обстановки. Вважає, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1, 13.3, 14.2 ПДР України, що регулюють безпечність інтервалу та дистанції, а також правила обгону транспортних засобів.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_3, що представляв його інтереси, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення заперечували та пояснили, що останній у зазначених у постанові день, час та місці рухався на завантаженому автомобілі КАМАЗ з причепом в напрямку м. Дніпро по автодорозі з однією смугою руху зі швидкістю 65-70 км/год. Прямолінійно. У цей час водій автомобіля «Рено Меган» на швидкості понад 90 км/год. здійснив небезпечний маневр та випередив його, після чого на відстані 4-6 метрів різко повернув на його смугу руху та почав перед ним гальмувати без об'єктивних на то причин, створюючи перешкоду і небезпеку для руху, в результаті чого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем Рено Меган. Зазначили, що, на їх думку, ОСОБА_1 був позбавлений будь - якої можливості уникнути зіткнення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, оскаржувану постанову суду першої інстанції просив залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, потерпілого, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, він при винесенні згаданої постанови не був присутній та отримав її копію лише 28.01.2017 р., узгоджуються з наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення супровідним листом суду щодо направлення даної постанови на його адресу поштою (а.с. 55) та не спростовуються іншими матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважної причини.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про те, що винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 липня 2015 року о 20 год. 45 хв. на 9 км + 600 м об'їзної дороги м. Новомосковська - а/д Харків-Сімферополь, є водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1, який у порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху не обрав безпечну дистанцію руху та не впорався з керуванням автомобілем, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що рухався попереду, суд апеляційної інстанції вважає його помилковим і таким, що суперечить фактичним обставинам події.

Так, з наявних в матеріалах справи відеозаписів камер спостереження, якими зафіксована подія, вбачається, що у вказаних у постанові день, час та у місці водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по дорозі загального користування. У цей час зазначений автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по тій самій дорозі у тому самому напрямку з більшою швидкістю.

Наблизившись до автомобіля НОМЕР_1, водій ОСОБА_2, подавши короткими спалахами світла фар попереджувальній сигнал водію зазначеного автомобіля, здійснив його обгін з лівої сторони та випередив, безпосередньо після чого відбулося зіткнення згаданих автомобілів.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що характер пошкоджень вищезгаданих автомобілів, зафіксований у протоколі огляду місця події (а.с. 2), свідчить про те, що під час дорожньо-транспортної пригоди мав місце контакт між переднім бампером автомобіля НОМЕР_1, та заднім бампером і відповідними зовнішніми задніми деталями кузову автомобіля НОМЕР_2, а отже під час зіткнення автомобілів вони перебували у межах одної полоси для руху, в той час як безпосередньо перед зіткненням автомобіль НОМЕР_2, здійснюючи обгін, перебував на лівій смузі руху відносно смуги руху, по якій рухався автомобіль НОМЕР_1.

Крім того, під час обгону швидкість руху автомобіля НОМЕР_2, перевищувала швидкість руху автомобіля НОМЕР_1, а також в останнього автомобіля, що є вантажівкою з причепом та був завантажений, була відсутня технічна можливість різко збільшити швидкість руху та наздогнати легковий автомобіль, який щойно здійснив його обгін, як це припустив потерпілий під час апеляційного розгляду. З викладеного вбачається, що зіткнення вищезазначених автомобілів у межах одної смуги руху не було можливим без різкої зміни водієм автомобіля НОМЕР_4, напрямку та швидкості його руху.

З наведених обставин суд апеляційної інстанції робить висновок про те, що водій вищезгаданого автомобіля ОСОБА_2, здійснивши обгін автомобіля НОМЕР_1, безпосередньо після цього змінив напрямок руху праворуч та виїхав на полосу руху останнього, після чого без будь-якої очевидної об'єктивної причини загальмував, що потягло зіткнення зазначених автомобілів. Наявність у водія автомобіля НОМЕР_1, технічної можливості запобігти зіткненню автомобілів шляхом екстреного гальмування є маловірогідною і відповідним технічним висновком не підтверджена, а отже не може вважатися доведеною.

Таким чином, настання дорожньо-транспортної пригоди було обумовлене діями водія «Renault Megane», д/н НОМЕР_5, ОСОБА_2, а у діях водія автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху не вбачається, як відсутній і склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що тягне задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця