Номер провадження: 33/785/286/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, представника потерпілої ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2017 року відносно:

ОСОБА_2, яка народилась 27 грудня 1977 року у м. Одесі, громадянки України, не працюючої, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженої, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП - закрито за відсутності складу правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА № 610883 від 06.11.2016 року, в межах якого здійснювався розгляд справи в суді 1-ої інстанції, ОСОБА_2, 06.11.2016 року, приблизно об 11 год. 15 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Утьосова, 16, виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_6, чим порушила громадський порядок та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Мотивуючи рішення про закриття провадження по справі, суд зазначив, що до пояснень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення долучені заяви мешканців буд. №16 по вул. Утьосова в м. Одесі, з яких вбачається, що ОСОБА_6 є конфліктною людиною, виражається нецензурною лайкою на адрес співмешканців, пише безпідставні заяви на сусідів до відділення поліції.

Даний факт дає підстави суду сумніватись у правдивості викладених обставин у заяві ОСОБА_6 щодо обвинувачень ОСОБА_2, при цьому у протоколі працівник поліції вказує на відсутність свідків правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 вказала, що при розгляді справи судом 1-ої інстанції допущена неповнота розгляду та не досліджені докази по справі, а саме:

- суд 1-ої інстанції, в порушення ч.2 ст. 277-2 КУпАП розглянув справу за її відсутності, оскільки без дотримання вимог закону не здійснив її виклик в судове засідання, як потерпілої по справі, чим порушив її права;

- суд необґрунтовано зробив висновок про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення опираючись лише на її пояснення та заяви деяких сусідів, оскільки не викликав до суду, а ні ОСОБА_4, а ні свідків події та, не допитав їх у встановленому законом порядку;

- поза увагою суду залишилося те, що, почуваючи себе безкарною за те, що 06.11.2016 року ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою та погрожувала їй фізичною розправою, вже 08.11.2016 року ОСОБА_2 та сусід ОСОБА_7 продовжували погрожувати їй розправою, побиттям, безпідставно ображали.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 просить постанову суду 1-ої інстанції скасувати та визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на неї стягнення.

На апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 від ОСОБА_2 надійшли заперечення, в яких вона просить постанову суду залишити без змін, посилаючись на наступне.

- 06.11.2016 року вона йшла до свого батька та, приблизно об 11 год. на вулиці, біля буд. № 16 по вул. Утьосова побачила ОСОБА_4, яка вигулювала свою собаку. Вона спитала у ОСОБА_4, чи не зберігся відеозапис від 05.11.2016 року, із камер, які встановлені у дворі, оскільки приблизно о 22.30 год. 05.11.2016 року, машину її батька підпалили. У відповідь на це, ОСОБА_4 почала кричати своїй собаці «фас» на неї та виражатись на її адрес нецензурною лайкою. Свідків цього не було та звідки взялись свідки, пояснення яких долучені до апеляційної скарги, їй невідомо;

- з протоколом про адміністративне правопорушення вона категорично не згодна, підписала його та заяву про розгляд справи за її відсутності, знаходячись у стані сильного душевного хвилювання;

- доказів вчинення нею хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_4, матеріали справи не містять, при цьому ОСОБА_4 посварилась із усіма мешканцями двору, у звязку з чим тисне на них та написані ними заяви не відповідають дійсності.

У звязку з викладеним ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції без змін, а також допитати свідків, які б могли підтвердити факт її невинуватості.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 її захисника ОСОБА_3, які заперечували проти її задоволення та просили постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_4 про те, що суд 1-ої інстанції допустив істотні порушення вимог КУпАП при розгляді матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення передбачені в тому числі ст. 173 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Натомість, суд 1-ої інстанції, отримавши 24.11.2016 року матеріали справи відносно ОСОБА_2 розглянув їх лише 19.01.2017 р. з порушенням вимог ч. 2 ст. 277-2 КУпАП а, саме не повідомивши потерпілу ОСОБА_4 про час і місце розгляду справи та обмежився дослідженням пояснень лише ОСОБА_2.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_2 від 06.11.2016 року, які вона підтвердила в суді апеляційної інстанції у співвідношенні з іншими доказами, апеляційний суд вважає їх направленими на уникнення від відповідальності за вчинення правопорушення, оскільки вони спростовуються наступними доказами по справі, визнаними судом апеляційної інстанції належними та допустимими, а саме:

- заявою та поясненнями ОСОБА_4 від 06.11.2016 року, згідно з якими ОСОБА_2, у зазначений день в м. Одеса, вул. Утьосова, 16, виражалася нецензурною лайкою та погрожувала їй фізичною розправою, що можуть підтвердити свідки (а.с.2-3);

- поясненнями очевидця події ОСОБА_8, які аналогічні поясненням ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.5-7);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №610883 від 06.11.2016 року (а.с.8).

Крім того, за клопотанням сторін провадження, судом апеляційної інстанції були допитані у якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_8 по суті справи пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4 та мешкає в кв. №6 на другому поверсі в будинку №16 по вул. Утьосова в м. Одесі. 06.11.2016 року вона почула крик та побачила ОСОБА_2, яка накинулась на ОСОБА_4, забрала в неї мобільний телефон та виражалася на її адресу нецензурною лайкою. Сусідка ОСОБА_9 почала їх рознімати, а її родич знімав цей інцидент на телефон. Ця подія відбувалась приблизно пів години за часом.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона мешкає в АДРЕСА_1, та 06.11.2016 року почула, як сусідка ОСОБА_4 кричала та просила про допомогу в той час як ОСОБА_2 тримала мобільний телефон ОСОБА_4 та її за виворіт. Вона намагалася їх розняти, а її брат записував все на мобільний телефон. Конфлікт тривав приблизно 10 хвилин при цьому ОСОБА_2 постійно виражалась нецензурною лайкою, а потім вони викликали поліцію. Крім неї цю сварку бачили сусідка ОСОБА_8 та сусідка з кв. №26 Тетяна.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що тимчасово проживає за вищевказаною адресою у своєї сестри ОСОБА_9 в кв. №30. ОСОБА_4 він знає як сусідку та 06.11.2016 року він почув крики по допомогу та стук у вікно і побачив сусіда ОСОБА_12 з кв.№ 2, який просив вийти на двір. Коли він вийшов на двір та побачив, як його сестра ОСОБА_9 рознімала ОСОБА_2, яка била ОСОБА_4 та намагалася її кинути на землю. Він включив камеру свого мобільного телефону та намагався записати її дії, зробив декілька знімків. Він бачив, що ОСОБА_2 була без верхнього одягу та в її руках був телефон ОСОБА_4 З боку ОСОБА_2 були погрози на адресу ОСОБА_4 та вона виражалась нецензурною лайкою. Поряд з нею був якийсь чоловік, який забрав її, коли приїхала поліція. Вся подія відбувалась хвилин 10 за часом.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що всі події відомі їй зі слів ОСОБА_4, з якою вона підтримує дружні відносини. Коли приїхала поліція, вона була вдома у ОСОБА_4, та чула, які пояснення вона давала. Вона говорила співробітникам поліції, що ОСОБА_2 зірвала з неї шапку, забрала мобільний телефон та виражалась на її адресу нецензурною лайкою

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що мешкає в АДРЕСА_2 та 06.11.2016 року в першій половині дня він почув крики ОСОБА_4 Ніякої бійки він не бачив, а знаходився на відстані 15 метрів і більше свідків події не бачив. Він не чув, що ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою, а поряд з ОСОБА_4 була собака. Вони стояли на відстані метрів за 15 біля воріт, які ведуть до входу у двір. Як саме почався конфлікт він не бачив, але він бачив їх не більше декількох хвилини, а потім вони зайшли у двір, а він пішов по своїм справам.

Свідок ОСОБА_13 апеляційному суду пояснила, що проживає в кв. №28 за вказаною адресою та 06.11.2016 року приблизно об 11 год. вона бачила ОСОБА_2 та ОСОБА_4 через вікно своєї квартири. ОСОБА_2 щось питала у ОСОБА_4, але що саме вона не почула. Потім ОСОБА_4 стала кричати, в неї щось випало з рук, біля неї була її собака. Після цього ОСОБА_2 відійшла від ОСОБА_4 та пішла у бік двору. Потім вийшла сусідка ОСОБА_9 разом з чоловіком, який почав махати мобільним телефоном. Більше вона через вікно нічого не побачила. Все, що вона чула, то був крик про допомогу та, все відбувалося не більше 5 хвилин за часом. Ніяких свідків цієї події вона не бачила. Через деякий час до неї зайшла ОСОБА_2 та спитала, чи бачила вона конфлікт, оскільки на той час вже була викликана поліція і треба було їхати до райвідділу для дачі пояснень.

Оцінюючи показання зазначених свідків, апеляційний суд зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, узгоджуються між собою, оскільки вони були безпосередніми очевидцями події, а саме хуліганських дій ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4. Підстав не довіряти показанням зазначених свідків у суду не має.

Натомість, апеляційний суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_13, оскільки вона бачила частину подій між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 через вікно своєї квартири, яке має обмежений огляд, та знаходиться в неприязних стосунках з потерпілою ОСОБА_4 так як постійно скаржилась на неї в різноманітні органи, в тому числі, правоохоронні.

Свідок ОСОБА_12, хоча і був очевидцем події, знаходився на відстані від ОСОБА_2 та ОСОБА_4, однак після його початку пішов по своїм справам та не бачив її закінчення.

Неузгодженість в показаннях свідків щодо тривалості конфлікту, на думку апеляційного суду, обумовлюється субєктивністю сприйняття подій кожним хто був присутній при зазначених подіях.

Разом з тим, апеляційний суд не приймає як доказ вчинення правопорушення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 фотографії, надані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджують факту вираження нецензурною лайкою та порушення громадського порядку з боку ОСОБА_2

Аналізуючи доводи заперечень на апеляційну скаргу про те, що заява ОСОБА_4 до поліції подана з мотивів помсти, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_2, а дії останньої позбавлені хуліганських спонукань і не можуть бути кваліфіковані як хуліганство, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Так, ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків події, апеляційний суд вважає, що є беззаперечні підстави для скасування постанови суду 1-ої інстанції.

Апеляційний суд вважає за необхідним викласти обставини справи, встановлені в ході апеляційного розгляду справи, а саме:

06.11.2016 року, приблизно об 11 год. 15 хв., біля будинку № 16 по вул. Утьосова в м. Одесі громадянка ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою громадянці ОСОБА_6, чим порушила громадський порядок.

Своїми діями, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими вимоги ОСОБА_4 про необхідність визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки, при апеляційному розгляді справи суд не має права погіршувати становище особи, за межами строку накладання стягнення.

Оскільки з моменту вчинення правопорушення, а саме 6 листопада 2016 року сплив тримісячний строк, апеляційний суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 38, п.7 ст. 247, ст.ст. 283, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2017 р. про закриття провадження, відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП в звязку з відсутністю складу правопорушення - скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца