АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/8758/16-п Суддя 1-ї інстанції: Федюшин М.В.
Провадження № 33/790/174/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31січня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю потерпілого ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року у відношенні ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та за правилами ст. 36 КУпАП на нього накладено остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 13.10.2016 о 19-00 годині ОСОБА_4, керував автомобілем Фольксваген Гольф, державний знак НОМЕР_1, по Нетечинській набережній в м. Харкові з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 2.9 «а» та 12.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.12.2016 року в частині визнання його винним у чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаючи оскаржувану постанову незаконною та не обґрунтованою, та такою що винесена з порушенням норм закону.

Зазначає, що під час керування транспортним засобом не вживав алкогольні напої, а випив 150 грам водки після того як сталося дорожньо-транспортна пригода (ДТП).

Вказує на те, що висновок від 13.10.16. року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння є недійсним, оскільки лікарем, не було взято аналізів та не вказано який проміле міститься в його організмі.

В судове засідання апелянт ОСОБА_4 не прибув, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

31.01.2017 рогу о 16-31 ОСОБА_4 особисто через загальну канцелярію апеляційного суду подав заяву про перенесення судового засідання яке було призначено на цей же день на 16-15 на іншу дату з причини ніби то відсутності у м. Харкові. За таких обставин апеляційний суд розцінює вказану заяву як намагання уникнути відповідальності та відсутність бажання апелянта приймати участь у судовому засіданні, і приймає рішення про можливість проведення судового засідання у відсутності апелянта.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у постанові в апеляційній скарзі не оспорюється тому згідно положень ст. 294 КУпАП висновки суду щодо цих обставини в апеляційному порядку не перевірялись.

Посилання апелянта на те відсутні належні докази того що він перебував у стані алкогольного сп'яніння та не було у нього відібрано аналізів є безпідставними, оскільки на запит Управління патрульної поліції у м. Харкові 20.10.2016 року з Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова було повідомлено що ОСОБА_4 перебував у медичному закладі з 13.10.2016 року та було при його надходженні до лікарні встановлено наявність алкоголю (а.с. 8).

Посилання апелянта, що він вживав алкогольні напої вже після вчинення ДТП ні чим не підтверджуються та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_8 (а.с.26), та потерпілого (а.с. 25).

Крім того вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом від 11.11.2016 року серія АП2 № 122862.

Вказані докази належним чином оцінені судом першої інстанції та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дано об'єктивну оцінку доказам у справі та прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, і накладено адміністративне стягнення з застосуванням положень ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому підстав для скасування постанови від 29.12.2016 року за доводами апеляційної скарги не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року у відношенні ОСОБА_4 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик