Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Гончарука С.С., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Відповідно до постанови, 14.10.2016 року о 19-40 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Леха Качинського, 104 в м. Житомирі, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт стверджує, що копію постанови суду він отримав лише 22 лютого 2017 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Також, зазначає, що під час розгляду справи в судовому засіданні він вину у вчиненому правопорушенні за ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав, оскільки він не керував транспортним засобом, про що надав пояснення, свідок ОСОБА_2, який підтвердив його пояснення, вказавши, що саме він здійснював керування.

Вказує, що суд в постанові послався на письмові показання свідка ОСОБА_3, відібрані інспектором патрульної поліції у м. Житомирі ОСОБА_4, а також на його рапорт від 14.10.2016 року з яких не вбачається хто керував транспортним засобом, який заїхав 14.10.2016 року о 19.40 год. на АЗС «Ультра».

Будь-які інші (письмові, відео, фото) докази того, що саме він керував транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, час огляду ?14.10.2016 року 22 год. 20 хв. З наведеного вбачається, що огляд на стан спяніння був проведений після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому суду його слід було визнати недійсним.

Вважає, що суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис проведений поліцією, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, що перешкоджало йому оскаржити постанову у встановлені строки.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та яким суд дав належну оцінку, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 та рапортом інспектора патрульної поліції м. Житомира ОСОБА_4

Відповідно до зазначеного висновку 14.10.2016 року о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що огляд медичного обстеження було проведено з порушеннями ст. 266 КУпАП та п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МОЗ та МВС 09.11.2015 р. №1452/735, оскільки огляд було проведено більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його проведення, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, після керування в стані алкогольного спяніння та пошкодження майна АЗС залишив місце та повернувся лише через деякий час, з пояснень працівника поліції ОСОБА_4, відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, вбачається, що вони прибули на місце о 20 год. 43 хвилини.

При цьому, з висновку медичного огляду №701 вбачається, що огляд проведено о 22 год. 20 хв., а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання вказаного доказу недопустимим, оскільки огляд проведено в межах двох години з моменту встановлення підстав для його проведення працівниками поліції, які приїхали на виклик.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився підписати його та дати пояснення з приводу викладених у ньому обставин події, хоча мав можливість зазначити у ньому свої пояснення та доводи щодо незгоди з діями працівників поліції, як і оскаржити ці дії безпосередньому керівництву цих працівників, що дає підстави для критичної оцінки його тверджень .

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи, поясненням свідка ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано надав критичну оцінку з чим погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Повторне вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення протягом року підтверджується матеріалами справи, не заперечується правопорушником, а з копії судового рішення вбачається, що останній систематично вчиняє аналогічні правопорушення, а зокрема він був притягнутий до відповідальності судом 25.05.2015 року та 16.12.2015 року за ст. 130 КУпАП, що негативно характеризує вказану особу.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5