Справа № 495/766/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Острої Н.С.

за участю секретаря Асланової Ф.А.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського відділу поліції ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що 05.02.2017 року о 18.20 годині на автодорозі Р-70 Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші 71 км+100, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою приладу Драгер 6810 та у медичному закладі відмовився в присутності свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 05.02.2017 року він не вживав алкогольні напої та знаходився в тверезому стані. В цей день приблизно о 18.20 годині він рухався по автодорозі із смт. Овідіополь в м. Білгород-Дністровський по трасі Одеса-Монаші з пасажиром ОСОБА_3, який знаходився у нетверезому стані. Погодні умови були незадовільними, оскільки на вулиці був туман. По дорозі він притримувався правої сторони проїжджої частини в межах одного метра, але відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота Камрі. Протокол складався в присутності свідка ОСОБА_4- іншого учасника ДТП в кабінеті Білгород-Дністровського відділу поліції о 20.20 годині, від надання пояснень та від підпису у протоколі він відмовився. Йому працівники поліції не пропонували ані на місці, куди вони приїхали за викликом, ані в відділені поліції пройти медичний огляд на стан спяніння. Вважає себе невинним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3, який пояснив, що 05.02.2017 року був пасажиром у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 та їхали із смт. Овідіополь до м. Білгород-Дністровський. ОСОБА_1 не знаходився у стані алкогольного спяніння, а він, в свою чергу, знаходився у нетверезому стані. При русі автомобіля він спав, проснувся коли почув два постріли та автомобіль зупинився. Після чого ОСОБА_4 викликав співробітників поліції, які прибули на місце де зупинився автомобіль ОСОБА_1І Він та ОСОБА_1 прибули до відділу поліції де інспектор поліції ОСОБА_5 відбирав пояснення, яке він підписав власноручно. Також памятає, що він підписував пустий бланк. Він не був свідком дорожньо-транспортної пригоди. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення був присутній ще один інспектор та інші особи. Він не чув, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан спяніння як на місці куди вони прибули так і в п відділу поліції.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 який пояснив, що 05.02.2017 року приблизно о 17.00 годині по дорозі Білгород-Дністровський-Одеса він рухався на автомобілі Тойота-Камри в сторону м. Одеси. В районі села Прибрежне назустріч йому рухався мікроавтобус вантажний, який різко пішов вправо на узбіччя. За ним рухався автомобіль марки Мазда під керуванням ОСОБА_1 Трапилось ДТП, автомобіль Мазда проїхав, не зупинився. Він розвернувся та відразу ж поїхав за цим автомобілем. Потім він викликав співробітників поліції та не доїжджаючи до переїзду один кілометр, наздогнав автомобіль Мазда під керуванням ОСОБА_1, який навіть не намагався зупинитись, але все ж таки він зупинив автомобіль. Він побачив, що водій ОСОБА_1 і пасажир ОСОБА_3 знаходились у нетверезому стані. ОСОБА_1 говорив, що дружина зараз приїде, привезе гроші та вони розрахуються з ним, також стверджував, що за кермом була його дружина. Працівники поліції склали необхідні протоколи та запропонували ОСОБА_1пройти мед.огляд на стан спяніння чи проїхати в медичний заклад. Однак ОСОБА_1 відмовлявся, оскільки стверджував, що він не знаходився за кермом автомобіля. На місці, де зупинились автомобілі були присутні інспектори поліції ОСОБА_5 та ще один інспектор (він не памятає його прізвище). ОСОБА_3 був присутній в той момент, коли працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан спяніння. ОСОБА_1 вів себе неадекватно, ображав всіх присутніх. Обидва (ОСОБА_1 та ОСОБА_3М.) хитались, ОСОБА_1 кричав, знаходився у неадекватному стані, вів себе зухвало, втік від працівників поліції і вони його наздоганяли. Потім до відділу поліції приїхала його дружина. Він не впізнавав свою дружину, стверджував, що він був вдома та дивився телевізор. В його присутності ОСОБА_3 поясняв, що вони були в смт. Овідіополі та вживали спиртні напої.

У судовому засіданні був допитаний інспектор поліції ОСОБА_5, який пояснив, що працює на посаді інспектора Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. 05.02.2017 року ніс службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Ним та інспектором Гриценко В.П. було отримано усне повідомлення від чергового чергової частини про ДТП, яке сталося на трасі Одеса-Білгород-Дністровський. Коли вони прибули на місце, де знаходились автомобілі, то він побачив трьох осіб (ОСОБА_1, ОСОБА_3 та водія автомобіля Тойота Камри ОСОБА_4В.). Зі слів ОСОБА_4 стало відомо, що той рухався в сторону м. Одеси, а ОСОБА_1 рухався до м. Білгород-Дністровський. ОСОБА_1, не вибрав безпечний інтервал та зачепив дзеркала автомобіля ОСОБА_4 Від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було чути різкий запах алкоголю, вів себе неадекватно. В ході бесіди ОСОБА_1 почав тікати, однак ОСОБА_6 його наздогнав. Коли ОСОБА_1 привели то він почав вказувати, що за кермом автомобіля був його сусід ОСОБА_3 Всі учасники були доставлені до відділу поліції. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі та за допомогою приладу Драгер в присутності ОСОБА_3

У судовому засіданні був допитаний інспектор поліції ОСОБА_6, який пояснив, що працює на посаді інспектора поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області. 05.02.2017 року ніс службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху спільно з ОСОБА_5 Ним та інспектором Крецу В.А. було отримано усне повідомлення від поліцейського чергової частини про те, що трапилось ДТП в районі Прибрежне. При складенні протоколу було зафіксовано механічні пошкодження автомобіля ОСОБА_4 ОСОБА_1 вів себе неадекватно, від нього та від ОСОБА_3 (пасажира, який рухався із ОСОБА_1І.) було чути різкий запах алкоголю. На місці була складена схема, у ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія. У звязку з цим ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до відділу поліції. Після чого приїхала дружина та надала паспорт громадянина України на імя ОСОБА_1 На місці, де був зупинений автомобіль ОСОБА_1 коли вони прибули та почали виясняти обставини, то ОСОБА_1 втік і він його догнав та привів на місце. Тут же ОСОБА_1 відразу пропонували пройти мед.огляд на стан спяніння за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, на що він відмовлявся.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 надав до суду клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в порядку ст. 271 КУпАП, яке обґрунтував наступним. З огляду на положення п. 2.5 Правил дорожнього руху захисник вважав, що ОСОБА_1 не міг порушити зазначений пункт Правил, оскільки такого державного органу як міліція вже не існує. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено поліцейським, а ні працівником міліції, а з адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, взагалі незрозуміло, чи була вимога до водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, і якщо була, то від кого саме. ОСОБА_1, в свою чергу, категорично заперечує те, що була така вимога чи пропозиція до нього. Якщо ОСОБА_1 не порушував п. 2.5 Правил дорожнього руху, то відсутні сама подія і склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою й передбачена відповідальність за порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, про що також зазначено у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_5 того, звернув увагу суду на те, що в порушення пунктів 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в якості свідка був залучений ОСОБА_4 Щодо неупередженості даної особи вважав, що є сумніви. ОСОБА_5 того, відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 22.02.2017 року він не був свідком того, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан спяніння, що спростовує пояснення ОСОБА_4, зацікавленого в результаті розгляду цієї справи. Просив задовольнити клопотання.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, інспекторів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

У судовому засіданні були оголошені пояснення ОСОБА_3 відповідно до яких в той же день він пояснював, що 05.02.2017 року о 18.15 годині на автодорозі Р-70 Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші він зі своїм сусідом ОСОБА_1 рухались із смт. Овідіополь до м. Білгород-Дністровський в районі села Прибрежне на автомобілі марки Мазда під керуванням ОСОБА_1 В селі Прибрежне ОСОБА_1 вчинив ДТП та з місця скоєння пригоди зник. До того, як сісти за кермо в смт Овідіополь ОСОБА_1 та він випили пива, після чого ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля та вони направились в сторону дому. Від проходження медичного огляду на ступінь спяніння за допомогою приладу Драгер-6810 та в медичному закладі, а також надання пояснень ОСОБА_1 відмовився в його присутності.

В судовому засіданні інспектори поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 був в нетверезому стані, але він поводив себе більш пристойно ніж ОСОБА_1 ОСОБА_3М добровільно розповідав де вони були, чим займались в той день і які алкогольні напої вживали. Всі обставини стали відомі працівникам поліції від ОСОБА_8

Порядок перевірки осіб, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, стосовно знаходження даних осіб у стані спяніння чітко визначений КУпАП та підзаконними актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

При цьому суд керується ч.4 ст. ст. 266 КУпАП відповідно до якої огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

З пояснень інспекторів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що на виконання вимог ст. 266 КУпАП інспектором поліції ОСОБА_5 було запропоновано ОСОБА_1 пройти медик огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер-6810. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 відмовився. Після чого інспектором поліції ОСОБА_5 було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння в медичному закладі. Однак ОСОБА_1 також відмовився від проходження медичного огляду, про що здійснений запис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначений факт підтверджується поясненнями ОСОБА_3, оголошеними та дослідженими у судовому засіданні, показами свідка ОСОБА_4 та показами інспекторів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Покази цих осіб дозволяють детально встановити всі обставини, що мали місце 05.02.2017 року, що в сукупності з іншими доказами дають можливість суду встановити істину, зробити висновок про винність ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Твердження захисника ОСОБА_2 щодо порушення працівниками поліції постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, в частині залучення в якості свідка ОСОБА_4 як особи «відносно неупередженості якої є сумніви» суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Стаття 272 КУпАП передбачає, що свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Таким чином, у звязку з тим, що ОСОБА_4 був присутнім на місці скоєння адміністративного правопорушення та йому були відомі обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, то суд вправі його допитати у судовому засіданні в якості свідка та оцінити його покази при винесенні рішення, оскільки надана ним інформація може надати суду можливість встановити істину у справі.

Твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо не перебування у стані алкогольного спяніння 05.02.2017 року судом не беруться до уваги, оскільки цей факт спростовується показами всіх допитаних свідків та сприймається судом як уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, у суду є всі підстави для визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, в матеріалах справи наявні докази, отримані у встановлені законом порядку, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 33-35, 130 ч. 1, 221, 283, 284, 287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя