АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не забезпечено всебічного, повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що він дійсно у зазначений в протоколі час перебував у салоні власного автомобіля, однак автомобіль не рухався, і він ним не керував. В той день він вживав алкогольні напої, а тому на його прохання автомобілем керував його знайомий. Очікуючи водія, який тимчасового відлучився, він сів за кермо автомобіля. В цей час під'їхали працівники поліції. Він пояснював працівникам поліції, що належним йому автомобілем керувала інша особа, однак працівники поліції освідували його, як водія, на стан сп'яніння і склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови з огляду на те, що копію постанови він зміг отримати лише 06.12.2016 року.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження з огляду на те, що копію постанови він зміг отримати лише 06.12.2016 року, про що свідчить відповідна копія постанови із зазначенням дати (а.с.10), а тому задовольняє його клопотання та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_3, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01.11.2016 pоку о 20 год. 45 хв. керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті до с. Яблунівка в с. Бишів Макарівського району Київської області в стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, засвідченого підписами понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким встановлено перевищення допустимих меж алкоголю в крові (1,16 ‰) та з чим погодився ОСОБА_1

Не спростовується цей висновок і поясненнями допитаного в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 про те, що саме він 01.11.2016 року керував автомобілем «Форд» на прохання ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції вважає, що даними показаннями свідок ОСОБА_3 намагається сприяти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, підписаного ОСОБА_1 без застережень та зауважень, саме він керував автомобілем. Про те, що автомобілем керувала інша особа, ОСОБА_1 працівникам поліції не повідомляв і про дану обставину зазначає лише в апеляційній скарзі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права при розгляді даної справи. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд правильно дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР, що вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз

Справа № 33/796/221/2017

Категорія КУпАП: ст.130

Головуючий в 1 інст.: Бандура І.С.