АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 грн.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 23.07.2016 року о 17 год. 38 хв., по вул. Миколи Василенка, 6, керував автомобілем «Chevrolet Tacuma» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810 ARВL -0861, тест № 1607, у встановленому законом порядку, відповідно до якого вміст алкоголю у видихнутому повітрі становить 2,61 проміле, що перевищує допустиму норму 0,2 проміле.

Крім, того 23.07.2016 року о 17 год. 38 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Chevrolet Tacuma» д.н.з.НОМЕР_1, рухаючись по вул. Миколи Василенка, 6, в м. Києві, порушив п. 12.1 ПДР оскільки не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (металеву огорожу).

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку доказам, належним чином не взяв до уваги його пояснення. Зокрема ОСОБА_2 зазначає, що паркуючись біля магазину «АТБ» він здійснив наїзд на перешкоду, а саме стовпчик, після чого разом із приятелем почали вживати алкогольні напої у салоні автомобіля. Через деякий час до них підійшов охоронець магазину, із яким у нього виник конфлікт, і який в подальшому викликав працівників поліції. Зазначає, що у стані алкогольного сп'яніння автомобілем він не керував, вживав алкогольні напої після зупинки, а від моменту паркування до приїзду працівників поліції пройшло близько двох годин.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КупАП, суддя місцевого суду обґрунтував його доказами, які були дослідженні в ході судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги, підтвердив, що здійснив наїзд на перешкоду, не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп'яніння на момент приїзду працівників поліції, але заперечив факт управління транспортним засобом у такому стані, зазначивши, що вживав алкогольні напої після зупинки автомобіля.

Інспектори 9 роти 4 батальйону УПП ДПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_5 та молодший лейтенанта поліції ОСОБА_4спростували в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 Працівники поліції пояснили, що 23.07.2016 року після 17 год. прибули на виклик чергового на вул. Миколи Василенка, 6. На місці було встановлено, що ОСОБА_2 керував автомобілем «Chevrolet Tacuma» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння і паркуючись біля магазину «АТБ» здійснив наїзд на перешкоду. Дані обставини вони особисто не бачили, а з'ясували у свідків, які стояли навколо автомобіля «Chevrolet Tacuma» д.н.з. НОМЕР_1. Свідки також пояснили, що ОСОБА_2 ледь не збив пішохода. При цьому ОСОБА_2 вів себе неадекватно, документи надати відмовлявся. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер».

Пояснення свідків узгоджуються між собою та у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які засвідчили факт керування ОСОБА_2. автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, спростовують пояснення останнього щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 474600 від 23.07.2016 року, ОСОБА_2 не надав.

Отже твердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 грн., - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя