Справа №-613/1736/16-п Провадження №-3/613/12/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши матеріал, що надійшов від відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 1975 року народження, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 працюючого на посаді директора Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат»,

за ч. 2 ст. 41 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 20-11-4400/0009 від 12 грудня 2016 року, відповідно до якого директор Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» ОСОБА_1 допустив порушення законодавства про працю, чим передбачена відповідальність за ч. 2 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,а саме:

1) в порушення вимог статей 21, 24 КЗпП - керівнику ДП «Богодухівський с/г УКК» службою у справах дітей Богодухівської РДА надано дозвіл на працевлаштування неповнолітніх працівників ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Між адміністрацією ДП «Богодухівський с/г УКК» та вищезазначеними неповнолітніми працівниками укладені Цивільно-правові договори з 22.07.2016 до 31.07.2016 та з 01.08.2016 до 31.08.2016, згідно з якими неповнолітні працівники приймаються для виконання різних підсобних господарських робіт підсобними робітниками (п. 1.1 договорів), за виконану роботу неповнолітнім працівникам сплачується винагорода в розмірі 120 грн. без врахування податків за один семи годинний робочий день, згідно з актом виконаних робіт (п. 2.1 договорів). Таким чином, укладені цивільно-правові договори з неповнолітніми працівниками, містять в собі ознаки трудових договорів,що є порушенням вимог ст. 21, 24 КЗпП України.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, ОСОБА_1 надав до суду пояснення, відповідно до яких просив закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, становою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюються трудове законодавство. Згідно чинного законодавства України, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних за цивільно-правовими угодами (Договорами) є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівників, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. Таким чином, при наявності дозволу одного з батьків неповнолітнього віком від 14 до 18 років, він має право укласти відповідний цивільно-правовий договір на виконання певної роботи. У випадку з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» неповнолітні отримали дозвіл від своїх батьків на працевлаштування, крім того було надано такий дозвіл службою у справах дітей Богодухівської РДА. Крім того, неповнолітні пройшли відповідне медичне обстеження та їм проведено інструктажі з технічної безпеки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 41 КУпАП, виходячи з наступного:

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідно до цивільно-правових договорів від 0.08.2016р.укладеними з неповнолітніми ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, відповідно до змісту ввідної частини вказаних договорів неповнолітні названі Виконавцями, а ДП " Богодухівський с/г УКК" - Замовником.

Згідно з п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконувати різні підсобні господарські роботи в строк з 01 серпня до 31 серпня 2016 р.

Відповідно до п.1.2. Виконавець зобов'язується провести якісно та вчасно господарські роботи на свій ризик, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,зумовленими народженням та похованням.

Відповідно до п.2.1. За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 120 гривень 00 коп. без врахування податків за один семи годинний робочий день, згідно до акту виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Таким чином, для надання правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, первісною є відповідна правова підстава.

Відповідно до ч.1,2 ст.202 Цивільного кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦК України неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років вчиняє правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

В матеріалах справи наявні письмові заяви від фізичних осіб-батьків неповнолітніх осіб, які надані як заяви до служби у справах дітей про працевлаштування. За змістом заяв, батьки не заперечують проти участі неповнолітніх у роботах саме в ДП "Богодухівський с/г УКК, що свідчить про намір між сторонами співпрацювати саме в рамках цивільно-правових, а не трудових відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що виявлені в ході перевірки відповідача порушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а отже він не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 284 ч. 2 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору , органу досудового слідства чи дізнання, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, адміністративне стягнення у відношенні ОСОБА_1 застосоване бути не може та провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

В накладенні у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 41 КУпАП - відмовити, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя