ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1, 12.05.1993р.н., ур. м.Запоріжжя, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КУпАП.

Права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, розяснені.

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017р. в 16.45год. в м.Запоріжжі по вул.Курузова, в районі будинку №3, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «SKODA FABIA», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей і обличчя, неприродна блідість, підвищена жвавість мови), в порушення п.2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно в зазначений день та час, коли він сидів в автомобілі та чека своїх родичів, до нього підійшов інспектор поліції ОСОБА_2, з яким він раніше вже зустрічався. Так, були події в травні 2016р., коли його звинуватили в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного спяніння та хуліганських діях. В подальшому справа відносно нього за ст.130 ч.1 КУпАП була закрита апеляційним судом. Його неодноразово зупиняють поліцейські, як під час керування, так і просто на вулиці, за надуманими підставами проводять перевірки. Через це у нього виникла неприязнь до поліцейських і він не довіряє їм. Коли його зупинили в цей раз, поліцейський також зазначив, що його автомобіль підпадає під якусь орієнтировку, але не надав підтверджуючі цьому документи. Вважає, що поліцейський ОСОБА_2 навмисно підійшов до нього та безпідставно став вимагати проходження огляду. Також поліцейський хватав його за руку, що є недопустимим. Вважає, що він перевищив свої службові повноваження. У звязку з цим він викликав через службу 102 наряд поліції, але він не приїхав. Під час бесіди поліцейські стали казати, що він перебуває з ознаками наркотичного спяніння і нібито має бліде обличчя. Такий стан він міг мати, оскільки в цей період проходив курс очищення організму і йому робили інєкції. Вони запропонували пройти йому огляд на стан спяніння в медичному закладі, він спочатку погодився на це, але коли, вони приїхали до накродиспансера, він відмовився проходити такий огляд, після чого вони повернулися на місце події, де були запрошені двоє свідків і він в присутності них остаточно відмовився пройти огляд в наркологічному диспансері. Вважає, що підстав для притягнення його до відповідальності через неправомірні дії саме поліцейських немає.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейських, вважає, що, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння встановлений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015р.№1452/735 (далі Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (далі Порядок №1103).

Аналіз змісту вказаних нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного спяніння визначені п.4 розділу I Інструкції №1452/735.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що 27.02.2017р. в 16.45год. ОСОБА_1 в м.Запоріжжі по вул.Курузова, в районі будинку №3, керуючи транспортним засобом «SKODA FABIA», державний номер НОМЕР_1, був зупинений екіпажем патрульної поліції в складі ОСОБА_2, ОСОБА_3

27.02.2017р. в 17.30год. інспектором поліції ОСОБА_3 водію ОСОБА_1 виписано направлення на огляд з метою виявлення стану наркотичного спяніння до КУ «ЗОНД».

Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції КУ «ЗОНД» ЗОР №978 від 27.02.2017р., ОСОБА_1 о 17.55 год. відмовився від медичного огляду в приміщенні КУ «ЗОНД» ЗОР.

27.02.2017р. в 19.10год. інспектором 1 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 складено протокол серія БР № 269109 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1, який в порушення п.2.5 ПДР відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння в присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 27.02.2017р. в 19.00год. в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що в зазначений день та час він в складі екіпажу з ОСОБА_3 здійснював патрулювання, під час якого було помічено автомобіль «SKODA FABIA», державний номер НОМЕР_1, який підпадав під наявну у них орієнтировку. У звязку з цими було прийнято рішення про його зупинення. Коли вони зупинили автомобіль і підійшли до водія, він вийшов, надав документи, було проведено поверхневий огляд автомобіля, а у водія помічені ознаки наркотичного спяніння значна блідість обличчя, нервовість, неадекватна поведінка. Під час бесіди водій сказав, що він зараз лікується від наркотичної залежності. Водію було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, спочатку він відмовився, потім погодився, вони проїхали в наркодиспансер, але там водій знову відмовився, у звязку з чим повни повернулись на місце зупинки, запросили двох свідків і в їх присутності ОСОБА_1 остаточно відмовився від проходження такого огляді. Дії поліцейських відповідали вимогам діючого законодавства, жодних протиправних дій відносно ОСОБА_1 ними не вчинялось, скарг на їх дії не надходило, службові розслідування не проводились. Раніше ним не складались протоколи чи виносились постанови відносно ОСОБА_1 за будь-які порушення ПДР, з ним він раніше знайомий не був, в ніяких стосунках не перебував.

Свідок ОСОБА_3 дав суду аналогічні пояснення.

В судовому засіданні було відтворено відеозапис з нагрудної камери поліцейських, на яких зафіксовані події 27.02.2017р. за участю ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_1 І його, і ОСОБА_1, неодноразово безпідставно зупиняють поліцейські, проводять перевірки, зазначають, що якась орієнтировка на автомобіль, але потім зясовується, що все гаразд. Однак, інших протоколів відносно нього чи ОСОБА_1 не складалось за фактами, що були раніше, зі скаргами на дії поліцейських у звязку з такими подіями вони не звертались. За подіями 27.02.2017р. він особисто дзвонив на службу 102 з приводу протиправних дій поліцейського ОСОБА_2, але в подальшому він вимушений був припинити перевірку. Раніше відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП, але в подальшому справа була закрита у звязку з відсутністю складу події. 27.02.2017р. він був на місці зупинки і в його присутності поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного спяніння, але він відмовився, в т.ч. приїхавши до наркологічного диспансеру, оскільки під час огляду планувалась присутність поліцейських, які могли вплинути на результати огляду. Вони не довіряли поліцейським через особисту неприязнь.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з того, що проходження огляду на стан спяніння на вимогу поліцейського є обовязком водіїв транспортних засобів, а відмова від такого огляду є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Суд вважає законним предявлення поліцейськими водію ОСОБА_1 вимоги про проходження огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного спяніння: почервоніння очей, неприродна блідість, підвищена жвавість мови. Вказані ознаки підпадають під ознаки наркотичного спяніння, зазначені в п.4 Інструкції №1452/735, за наявності яких у поліцейського є підстави направити водія на огляд на стан спяніння.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б підтверджували, що виявлені у нього поліцейськими ознаки наркотичного спяніння могли виникнути у звязку з лікуванням, яке він нібито проходив в той час. Разом з тим, останній фактично не заперечував, що раніше вживав наркотичні засоби, що, в свою чергу могло відобразитися на його стані здоровя та зовнішньому вигляді і викликати підозру у поліцейських. Але, спростувати можливість перебування в стані наркотичного спяніння під час керування транспортним засобом в зазначений день та час ОСОБА_1 міг лише шляхом проходження огляду на стан наркотичного спяніння в установленому законом порядку, що відповідно до п.2.5 ПДР є його прямим обовязком. Однак таких дій, як встановлено судом, ОСОБА_1, не здійснив.

Також суд вважає законними дії поліцейського щодо направлення ОСОБА_1 на огляд на стан спяніння до відповідного медичного закладу, в даному випадку КУ «Обласний наркологічний диспансер» ЗОР, оскільки відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані саме наркотичного спяніння поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоровя. Проведення огляду на стан наркотичного спяніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

Суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_1 вимогу поліцейського не виконав та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння і це мало місце в присутності двох свідків, що відповідає вищевказаним вимогам діючого законодавства.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою посадовою особою Національної поліції України у відповідності до вимог ст.256,266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р., в т.ч. в присутності двох свідків, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, поясненнями в суді свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозвязку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності показань свідків, письмових та речових доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

При цьому, суд враховує, що ніяких належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення та причетність до нього ОСОБА_1, останній суду не надав.

З пояснень ОСОБА_1 в суді вбачається, що він фактично не заперечує того, що зазначені події дійсно мали місце і він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння на вимогу поліцейського, але причиною такої відмови зазначає протиправність дій поліцейських щодо нього, їх зацікавленість і неприязні відносини через минулі події, безпричинність його зупинки.

Однак суд розцінює ці доводи як обраний ОСОБА_1 спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки під час судового розгляду, зокрема, після відтворення відеозапису подій з нагрудної камери поліцейського, судом не було встановлено наявність будь-яких обєктивних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя в установленому законом порядку, і спростувати доводи поліцейських про наявність у нього ознак наркотичного спяніння. В суді ОСОБА_1 не заперечував, що фактично підставою такої відмови є його особиста неприязнь до поліцейських.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що дії співробітників поліції в частині його безпідставного зупинення, застосування фізичної сили є неправомірними, суд не приймає до уваги, оскільки такі дії співробітників поліції можуть бути предметом окремої скарги, яка повинна розглядатись в іншому процесуальному порядку. Однак, як встановлено судом, зі скаргами на дії поліцейських, які, на думку ОСОБА_1, перевищили свої службові повноваження, останній в установленому законом порядку не звертався, будь-які перевірки, службові розслідування відносно поліцейських не проводились.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський ОСОБА_2 є заінтересованим у притягненні його до адміністративної відповідальності, що поліцейські неодноразово безпідставно зупиняють його на вулиці чи під час руху на транспортному засобі, раніше сфальсифікували відносно нього адміністративні справи за хуліганство та керування автомобілем в стані наркотичного спяніння.

Однак судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що інспектор поліції ОСОБА_2 чи інші поліцейські мають будь-яку зацікавленість в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Судом встановлено, що жодних протоколів про адміністративне правопорушення чи постанов про накладання адміністративного стягнення інспектором поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 раніше не складалось та не виносилось. Доказів наявності інших подій за участю цих двох осіб суду не надано і судом не встановлено.

Суду були надані судові рішення по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП. Згідно з постановою суду першої інстанції він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУАП за події 31.05.2016р., але постановою суду апеляційної інстанції ця постанова була скасована і провадження закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, суд вважає, що встановлення судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення само по собі не свідчить про протиправність дій поліцейських і їх намагання помститися йому шляхом складання іншого протоколу за аналогічні дії.

При постановленні цього судового рішення суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, оскільки він є родичем ОСОБА_1, тобто особою заінтересованою в результатах розгляду справи.

Суд вважає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не було допущено будь-яких порушень вимог діючого законодавства, які б потягли недопустимість зібраних ними доказів, які були оцінені судом і узяті за основу при постановленні даного судового рішення на підтвердження істотних обставин даної справи.

Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його вину, оскільки він в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння, у звязку з чим на нього слід накласти адміністративне стягнення.

При призначенні адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що посягає на безпеку дорожнього руху, і воно є грубим, вину не визнав і в скоєному не розкаявся, офіційно працевлаштований і має постійний дохід, відомостей про наявність утриманців не надав. Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320,00грн.

Керуючись ст.9,33,ч.1 ст.130,245,251,252,256,266,280,283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 12.05.1993р.н., РНОКПП суду невідомий, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (р/р №0001, банк: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, одержувач: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, , код класифікації доходів бюджету - 21081300) у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200,00грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати штрафу у встановлений законом строк, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1, 12.05.1993р.н., РНОКПП суду невідомий, у примусовому порядку подвійний розмір штрафу в сумі 20400,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1, 12.05.1993р.н., РНОКПП суду невідомий, на користь держави (р/р №0008, банк: ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, одержувач - УДКСУ у Хортицькому районі м.Запоріжжя, , код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - судовий збір до суду, ЄДРПОУ суду 37408374) судовий збір в сумі 320,00грн. (триста двадцять гривень 00 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня її постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Н.А.Мурашова

14.04.2017