№3/359/345/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Борисполі ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

встановив:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 23.11.2016 року серія АП2 № 360579, 23.11.2016 року о 02 год. 00 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Глибоцька, 83-а, водій керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нечітка мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Посвідчення водія ОСОБА_1 не надав працівникам поліції, вчинив повторно. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення вважаю за необхідне повернути їх на доопрацювання, виходячи з наступного.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ч.З ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В), а з урахуванням п.9 Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 - ще й акт за підписом лікаря закладу охорони здоров'я.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

До протоколу долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та освідчення за допомогою приладу «Drager».

Матеріал згідно постанови суду було направлено на доопрацювання для з;ясування, чи було виконано вимогу про огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, який передбачає огляд з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови або незгоди з його результатами в закладах охорони здоров;я. Під час доопрацювання свідки з цього приводу не опитані, що свідчить про невиконання постанови суду. В судове засідання на 07.02.2017 року за судовими повістками дані свідки не зявилися.

Оглядом запису з боді-камер встановлено, що водій з самого початку заперечував сам факт керування автомобілем, вимагав пред;явлення йому доказів керування, на що працівники поліції заявили, що цей запис буде надано суду. Проте наданий до суду запис не містить доказів факту керування ОСОБА_1Ю, автомобілем, запис містить спілкування з водієм поза автомобілем.

Приймаючи до уваги, що склад правопорушення за ст. 130 КУпАП передбачає керування автомобілем в стані спяніння, або відмови під час керування автомобілем від огляду на стан спяніння , тобто доказуванню підлягають як керування особою транспортним засобом, так і стан спяніння водія, або відмова водія від медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

Таким чином виникає потреба доопрацювання матеріалів, а саме з;ясування місця знаходження відео доказів керування особою автомобілем, про що працівники поліції зазначають у наданому суду відеозапису.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов;язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи .

За таких умов справа підлягає направленню на доопрацювання, під час якого необхідно виконати вказівки суду , встановити від якого саме огляду особа відмовилась; навести належні докази такого ухилення та докази керування автомобілем..

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ

Протокол відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.130 ч.2 КУпАП направити на доопрацювання до Управління патрульної поліції в м. Борисполі

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя : О.М.Гончаров