П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Соколишина Л.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої головним бухгалтером сільськогосподарського ТОВ «Продкомерс»,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 березня 2017 року, ОСОБА_1, працюючи на посаді головного бухгалтера сільськогосподарського ТОВ «Продкомерс», нарахувала підсобному робітнику 1 розряду ОСОБА_2, яка в січні 2017 року відпрацювала 6 робочих днів, з 12.01.2017 року по 04.02.2017 року перебувала у щорічній відпустці, за фактично відпрацьований час в січні 2017 року 946,75 грн., а не 960,00 гривень; бригадиру ОСОБА_3, який в січні 2017 року відпрацював 20 днів (159 годин), за фактично відпрацьований час в січні 2017 року нараховано 2900,00 грн., а не 3200 грн.; бригадиру ОСОБА_3, який в лютому 2017 року відпрацював 20 днів (160 годин), за фактично відпрацьований час в лютому 2017 року нараховано 2900,00 грн., а не 3200 грн. Таким чином, порушено вимоги ст. 95 КЗпП України щодо дотримання розміру мінімальної заробітної плати. Вказане порушення триває з 01.01.2017 року по теперішній час.

Протягом 2016 року та січня - лютого 2017 року були наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів та один раз на місяць. Згідно з даними первинно касових документів (платіжних відомостей) заробітна плата виплачувалася один раз на місяць, а саме: 05.02.2016 року (заробітна плата за січень 2016 року), 09.03.2016 року (заробітна плата за лютий 2016 року), 06.04.2016 року (заробітна плата за березень 2016 року), 06.05.2016 року (заробітна плата за квітень 2016 року), 07.06.2016 року (заробітна плата за травень 2016 року), 07.07.2016 року (заробітна плата за червень 2016 року), 04.08.2016 року (заробітна плата за липень 2016 року), 23.09.2016 року (заробітна плата за серпень 2016 року), 10.10.2016 року (заробітна плата за вересень 2016 року), 07.11.2016 року (заробітна плата за жовтень 2016 року), 07.12.2016 року (заробітна плата за листопад 2016 року), 05.01.2017 року (заробітна плата за грудень 2016 року), 07.02.2017 року (заробітна плата за січень 2017 року), 06.03.2017 року (заробітна плата за лютий 2017 року), чим порушено ч. 5 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Вказане порушення триває з 01.01.2016 року по теперішній час.

Згідно банківських документів (відомостей нарахування коштів) працівник ОСОБА_4, який 20.05.2016 року пішов у чергову відпустку, кошти отримав 07.06.2016 року; ОСОБА_5, яка 25.05.2016 року пішла у чергову відпустку, кошти отримала 07.06.2016 року, ОСОБА_6, який 17.10.2016 року пішов у чергову відпустку, кошти отримав 07.11.2016, чим порушено ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці». Вказане порушення триває з 01.01.2016 року по теперішній час.

При звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводилось не в день звільнення. А саме: працівник ОСОБА_7 згідно наказу № 11-к від 30.11.2016 року звільнена з 30.11.2016 року, остаточний розрахунок проведений згідно платіжної відомості від 07.12.2016 року.

Вчасно не повідомлено Державну фіскальну службу про прийняття на роботу працівників, а саме: працівник ОСОБА_8 відповідно до наказу від 08.06.2016 року № 7-к прийнятий на роботу 08.06.2015 року, а повідомлення до Державної фіскальної служби направлено 08.06.2016 року в 12:33, відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_8 відпрацювала 08.06.2016 року - 8 годин, згідно з трудовим розпорядком час роботи становить 8 годин з 8 години до 17 години; працівник ОСОБА_7 відповідно до наказу від 24.06.2015 року № 8-к прийнятий на роботу 24.06.2015 року, а повідомлення до Державної фіскальної служби направлено 24.06.2016 року в 13:12, відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_7 відпрацювала 24.06.2016 року - 8 годин. Згідно з трудовим розпорядком час роботи становить 8 годин з 8 години до 17 години; працівник ОСОБА_3 відповідно до наказу від 29.04.2016 року № 3-к прийнятий на роботу 29.04.2016 року, а повідомлення до Державної фіскальної служби направлено 29.04.2016 року в 16:09, відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_3М відпрацював 29.04.2016 року - 8 годин, згідно з трудовим розпорядком час роботи становить 8 годин з 8 години до 17 години, чим порушено ч. 1, 2 ст. 116 КЗпП України. Вказане порушення триває з 01.01.2016 року по теперішній час.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях визнала.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді головного бухгалтера сільськогосподарського ТОВ «Продкомерс», нарахувала підсобному робітнику 1 розряду ОСОБА_2, яка в січні 2017 року відпрацювала 6 робочих днів, з 12.01.2017 по 04.02.2017 перебувала у щорічній відпустці, за фактично відпрацьований час в січні 2017 року 946,75 грн., а не 960,00 гривень; бригадиру ОСОБА_3, який в січні 2017 року відпрацював 20 днів (159 годин), за фактично відпрацьований час в січні 2017 року нараховано 2900,00 грн., а не 3200 грн.; бригадиру ОСОБА_3, який в лютому 2017 року відпрацював 20 днів (160 годин), за фактично відпрацьований час в лютому 2017 року нараховано 2900,00 грн., а не 3200 грн. Таким чином, порушено вимоги ст. 95 КЗпП України щодо дотримання розміру мінімальної заробітної плати. Вказане порушення триває з 01.01.2017 року по теперішній час.

Протягом 2016 року та січня - лютого 2017 року були наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів та один раз на місяць. Згідно з даними первинно касових документів (платіжних відомостей) заробітна плата виплачувалася один раз на місяць, а саме: 05.02.2016 року (заробітна плата за січень 2016 року), 09.03.2016 року (заробітна плата за лютий 2016 року), 06.04.2016 року (заробітна плата за березень 2016 року), 06.05.2016 року (заробітна плата за квітень 2016 року), 07.06.2016 року (заробітна плата за травень 2016 року), 07.07.2016 року (заробітна плата за червень 2016 року), 04.08.2016 року (заробітна плата за липень 2016 року), 23.09.2016 року (заробітна плата за серпень 2016 року), 10.10.2016 року (заробітна плата за вересень 2016 року), 07.11.2016 року (заробітна плата за жовтень 2016 року), 07.12.2016 року (заробітна плата за листопад 2016 року), 05.01.2017 року (заробітна плата за грудень 2016 року), 07.02.2017 року (заробітна плата за січень 2017 року), 06.03.2017 року (заробітна плата за лютий 2017 року) чим порушено ч.5 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Вказане порушення триває з 01.01.2016 року по теперішній час.

Згідно банківських документів (відомостей нарахування коштів) працівник ОСОБА_4, який 20.05.2016 року пішов у чергову відпустку, кошти отримав 07.06.2016 року; ОСОБА_5, яка 25.05.2016 року пішла у чергову відпустку, кошти отримала 07.06.2016 року, ОСОБА_6, який 17.10.2016 року пішов у чергову відпустку, кошти отримав 07.11.2016, чим порушено ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці». Вказане порушення триває з 01.01.2016 року по теперішній час.

При звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводилось не в день звільнення. А саме: працівник ОСОБА_7 згідно наказу № 11-к від 30.11.2016 року звільнена з 30.11.2016 року, остаточний розрахунок проведений згідно платіжної відомості від 07.12.2016 року.

Вчасно не повідомлено Державну фіскальну службу про прийняття на роботу працівників, а саме: працівник ОСОБА_8 відповідно до наказу від 08.06.2016 року № 7-к прийнятий на роботу 08.06.2015 року, а повідомлення до Державної фіскальної служби направлено 08.06.2016 року в 12:33, відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_8 відпрацювала 08.06.2016 року - 8 годин, згідно з трудовим розпорядком час роботи становить 8 годин з 8 години до 17 години; працівник ОСОБА_7 відповідно до наказу від 24.06.2015 року № 8-к прийнятий на роботу 24.06.2015 року, а повідомлення до Державної фіскальної служби направлено 24.06.2016 року в 13:12, відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_7 відпрацювала 24.06.2016 року - 8 годин. Згідно з трудовим розпорядком час роботи становить 8 годин з 8 години до 17 години; працівник ОСОБА_3 відповідно до наказу від 29.04.2016 року № 3-к прийнятий на роботу 29.04.2016 року, а повідомлення до Державної фіскальної служби направлено 29.04.2016 року в 16:09, відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_3М відпрацював 29.04.2016 року - 8 годин, згідно з трудовим розпорядком час роботи становить 8 годин з 8 години до 17 години, чим порушено ч. 1, 2 ст. 116 КЗпП України. Вказане порушення триває з 01.01.2016 року по теперішній час.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 23-23-82/0167;

- даними акту перевірки № 23-23-82/0264.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчиненого нею правопорушення, відсутність помякшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

З ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: ОСОБА_9