Справа № 758/3365/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2017 року до Подільського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції в місті Києві надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який 25.02.2017 року о 20 год. 45 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ» за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 115/2, таємно викрав з полиці магазину горілку 200 мл. «Хлібний Дар Класична» 40% в кількості двох пляшок, вартістю 23, 27 грн. кожна на зальну суму 46, 54 грн., чим за висновками працівників поліції вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Вважаю за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Дослідивши в сукупності матеріали справи, приходжу до висновку про наявність події, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так статтею 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати і вказано, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

З системного аналізу зазначеної норми КУпАП в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що складом адміністративного правопорушення передбаченого нею є виключно дрібне викрадення чужого майна, тобто вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не повинно перевищувати 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як вбачається із даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серія КИ № 005905, ОСОБА_1 25.02.2017 року о 20 год. 45 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ» за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 115/2, таємно викрав з полиці магазину горілку 200 мл. «Хлібний Дар Класична» 40% в кількості двох пляшок, вартістю 23, 27 грн. кожна на зальну суму 46, 54 грн.

Мною встановлено, що значенні обставини, крім протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивно підтверджуються в сукупності і іншими матеріалами справи, зокрема Накладною про повернення № 11705 від 25.02.2017 року та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3

Стаття 245 КпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а саме дрібного викрадення чужого майна.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, обставин, які б пом'якшували або обтяжували відповідальність останнього, відповідно до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, мною не встановлено у зв'язку з чим вважаю за можливе застосувати до нього таке адміністративне стягнення, як штраф в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Також враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про доведеність наявності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320, 00 грн., відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 34, 35, 36, 40-1, 51 ч. 1, 245, 252, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 320, 00 грн.

Роз'яснити ОСОБА_1, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Суддя В. С. Декаленко