Адміністративна справа 359/7417/16-п
Провадження 3/359/66/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Туманова К.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: відомості відсутні, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. вбачається, що 24.08.2016 р. о 12 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 в м. Бориспіль по вул. Корнійчука, керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роти, нестійка хода. Від огляду на стан спяніння за допомогою приладу "Драгер" відмовився в присутності двох свідків, але здавав аналіз крові на вміст алкоголю, чим вчинив дії, за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 24.08.2016 р. о 12 год. 05 хв. в м. Бориспіль по вул. Корнійчука він керував своїм автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений працівниками поліції. Так працівники поліції, не знайшовши жодних порушень ним ПДР України, повідомили, що його стан є підозрілим та запропонували пройти йому тест за допомогою приладу "Драгер", на що він не погодився та хотів, щоб його огляд здійснювався в медичному закладі. Враховуючи те, що він спиртні напої не вживав, а тому і не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим і наполягав на проведенні огляду на стан спяніння саме в медичному закладі. Відповідно до медичного огляду, який проводився черговим терапевтом приймального відділення Бориспільської ЦРЛ ОСОБА_2 24.08.2016 р. о 13 год. 40 хв. слідує, що його стан задовільний. З ротової порожнини різкий запах тютюну, артеріальний тиск 120/80 мм. рт. ст., рухова сфера не порушена. ОСОБА_3 судово-токсикологічного дослідження № 382 в його крові виявлено етиловий спирт 1,47 ‰. Метиловий спирт, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені. Однак, відповідно до вимог чинного законодавства за результатами огляду на стан спяніння та лабораторного дослідження встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, на підставі якого вже видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст даного висновку повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського який її достав, який складається у трьох примірниках. Однак, даний висновок у матеріалах справи відсутній. Таким чином, не зрозуміло, і в протоколі не зазначено, як працівниками поліції та на підставі чого було встановлено його стан спяніння, що є незаконним. Крім того, даний протокол про адміністративне правопорушення, складений, відносно нього, інспектором поліції ОСОБА_4 з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки у протоколі зазначено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння відмовився. В той же час вказано, що огляд на стан спяніння проводився в Бориспільський ЦРЛ. Тобто викладена суть порушення, яке ним було вчинено протирічить диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що від проходження огляду він відмовився в присутності двох свідків, відомості про яких містяться в протоколі, однак їх підписи відсутні, що ставить під сумніви їх дійсну участь в даній процесуальній дії. У звязку з даними недоліками постановами суду матеріали справи два рази поверталися на доопрацювання. Однак, як вбачається з матеріалів, які повернулися до суду після доопрацювання, недоліки про які було зазначено в постановах, так і не були усунені. Ці обставини в сукупності вказують на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з тим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не заперечував про розгляд справи у відсутності його представника.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

ОСОБА_3 до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розвязання справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

ОСОБА_3 п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП є банкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту, а саме пункт Правил дорожнього руху України та має бути викладено їх зміст.

Таким чином, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП розмежовує суть передбачених нею правопорушень, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що є порушенням п. 2.9 "а" ПДР України; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; під впливом таких лікарських препаратів, що є порушенням п. 2.9 "г" ПДР України; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

В той же час, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. вбачається, що 24.08.2016 р. о 12 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 в м. Бориспіль по вул. Корнійчука, керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роти, нестійка хода. Від огляду на стан спяніння за допомогою приладу "Драгер" відмовився в присутності двох свідків, але здавав аналіз крові на вміст алкоголю, чим вчинив дії, за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. не зрозуміло, яке саме діяння вміняється ОСОБА_1: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння чи відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку (що належить уточнити). При цьому також і не зазначено, вимоги якого пункту ПДР України були порушені ОСОБА_1, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Ці обставини свідчить про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. не конкретизована суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як зазначені у протоколі обставини правопорушення не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, ч. 2 ст. 256 КУпАП закріплено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Уповноважена посадова особа зобов'язана ознайомити особу, по відношенню до якої складається протокол про адміністративне правопорушення, з її правами і обов'язками, передбаченими статтею 268 Кодексу, та змістом статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. в ньому інспектором поліції зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та їх анкетні дані. В той же час їх підписи у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні. Таким чином, зазначивши лише свідків у протоколі, що не посвідчено їх підписами є неприпустимим, оскільки це є порушенням вимог чинного законодавства, так як у даному випадку вони є обовязковими. Це у свою чергу взагалі ставить під сумнів факт присутності даних свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, пунктом 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 закріплено, що при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, в порушення вищезазначених вимог законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі "Підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій розяснено її права і обовязки" відсутній підпис ОСОБА_1, що свідчить про те, що ОСОБА_1, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз'яснювалися його права та обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Ці обставини в сукупності позбавляли суддю можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були інспектором УПП в м. Борисполі лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 270219 від 24 серпня 2016 р. дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання даного протоколу.

У звязку з вищевикладеним, 13.10.2016 р. постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були повернуті до Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на доопрацювання, оскільки, як зазначено вище, даний адміністративний матеріал був оформлений інспектором патрульної поліції неналежним чином, а саме з порушенням вимог ст. 256 КУпАП (а.с.26-27).

15 листопада 2016 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області повторно надійшли матеріали даної адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, при повторній підготовці справи до розгляду суддею встановлено, що в ході доопрацювання недоліки, зазначені в постанові суду від 13.10.2016 р., залишились не усунуті, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано пункт ПДР України, який порушив ОСОБА_1; не вказано чіткий зміст допущеного ОСОБА_1 правопорушення; відсутні підписи свідків, якими останні засвідчили відмову ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння; відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про розяснення такій особі прав та обовязків, передбачених статтею 268 Кодексу та ст. 63 Конституції України та відсутні підписи свідків, які б засвідчували відмову ОСОБА_1 від підпису та надання пояснень.

У звязку з чим, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2016 р. справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була повторно направлена до Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для вжиття заходів щодо належного оформлення матеріалів даної справи відповідно до вимог законодавства (а.с.37).

Вивчивши матеріали даної справи, які повернулися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області після повторного доопрацювання, суддя прийшов до висновку, що недоліки вказані у постановах суду в повній мірі усунуто так і не було.

З висновку старшого інспектора ВАП УПП у м. Борисполі ДПП рядового поліції ОСОБА_7 від 15.11.2016 р. за результатами проведеної перевірки адміністративних матеріалів про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 (а.с.31-34) вбачається, що перевіркою встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. зазначено, що о 13 год. 25 хв. 24.08.2016 р. по вул. Космонавта Комарова, 35 водій керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роти, нестійка хода. Від огляду на стан спяніння за допомогою приладу "Драгер" відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6, але здавав аналіз крові на вміст алкоголю (згідно акту судово-токсикологічного дослідження № 382 від 30.08.2016 р. у ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт 1,47 проміле), чим порушив п.п. "а" п. 2.9 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У даному протоколі міститься підпис ОСОБА_1, тому доводи щодо не ознайомлення останнім зі змістом протоколу, та щодо ознайомлення зі змістом ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, хибні. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовились від підписів у протоколі серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р., оскільки ОСОБА_1 здійснював на них психологічний тиск. Дані свідки були присутніми під час складання протоколу, що зафіксовано на бодікамери поліцейських № 10 та № 40 та долучається в якості доказу до матеріалів справи на інформаційному носії.

Так, відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов'язаний з'явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

З огляду на вищевикладене зазначення свідків у протоколі про адміністративне правопорушення у ході його оформлення інспектором поліції обовязково засвідчується їх підписом. Так, наявність свідків у протоколі, свідчить про те, що їм відомі обставини справи, що вони обовязково посвідчують своїм підписом. У звязку з чим свідки не можуть відмовитися від підпису протоколу про адміністративне правопорушення. Відсутність підписів свідків у протоколі про адміністративне правопорушення ставить під сумнів їх присутність під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, суддя звертає увагу, що будь-якого відеозапису з місця події, про що зазначено у висновку старшого інспектора ВАП УПП у м. Борисполі ДПП рядового поліції ОСОБА_7 від 15.11.2016 р., до матеріалів справи, які надійшли суду після доопрацювання, надано так і не було.

Також, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно до п. 11 розд. ІІ даної Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з пояснень інспектором УПП в м. Борисполі лейтенантом поліції ОСОБА_4, які він надав в ході доопрацювання матеріалів даної справи (а.с.29-30) останній вказав, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р. розписано, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. "а" п. 2.9 ПДР України, і необхідно вважати за вірне саме цей пункт. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що огляд на стан спяніння проводився шляхом здачі крові.

Відповідно до п. 15, 16, 17, 18, 19, 20 розд. III. "Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів" за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання "Норма". Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, інспектором поліції до матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення було приєднано лише акт судово-токсикологічного дослідження № 382 щодо проведення дослідження крові гр. ОСОБА_1 з метою виявлення наявності та визначення концентрації етилового спирту (а.с.10).

Однак, у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення, відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 на стан спяніння, який би підтверджував, що 24.08.2016 р. ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, та порушив п.п. "а" п. 2.9 ПДР України. Даний висновок не було приєднано до матеріалів справи і в ході дооформлення матеріалів справи працівниками поліції, не зважаючи на те, що інспектор УПП в м. Борисполі лейтенантом поліції ОСОБА_4 вказує на те, що ОСОБА_1 порушив п.п. "а" п. 2.9 ПДР України.

Це свідчить про те, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, так як до матеріалів по даній категорії справ, у випадку проведення огляду на стан спяніння особи в закладах охорони здоров'я обовязково повинен бути долучений саме оригінал висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, а не акт судово-токсикологічного дослідження. Відсутність оригіналу даного висновку позбавляє суд можливості пересвідчитись у достовірності інформації щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, оскільки акт судово-токсикологічного дослідження є документом, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не документом який посвідчує факт того, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння, а тому у даному випадку він не має жодної юридичної сили.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р., суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений інспектором УПП в м. Борисполі лейтенантом поліції ОСОБА_4 без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Так, в ході виконання постанов суду від 13.10.2016 р. та 23.11.2016 р. уповноваженою особою, яка має право складати відповідний протокол будь яких дій спрямованих на їх виконання, у встановленому законом порядку проведено так і не було, оскільки до матеріалів справи не було приєднано жодного документу, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р., складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України", ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

ОСОБА_3 зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370219 від 24 серпня 2016 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова