Справа № 214/6610/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 лютого 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, за участю: секретаря судового засідання - Бєлікової О.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: б-р. Маршала Василевського 27/85, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2016 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 368524 від 05.11.2016 року відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 05.11.2016 року о 04.25 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Спаська в районі буд.10 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, сухість порожнини рота). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення факту наркотичного спяніння в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував обставини його вчинення, викладені в протоколі. Суду пояснив, що 05.11.2016 року близько 03.00 год. на автомобілі НОМЕР_1, він виїхав до магазину АТБ щоб придбати кашу для штучного вигодовування синові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка закінчилась Причина його зупинки працівниками поліції йому не відома, стосовно цього вони йому нічого не повідомили, натомість одразу почали предявляти йому претензії стосовно його виду, вбачаючи у нього ознаки наркотичного спяніння. Жодних алкогольних чи наркотичних засобів того дня він не вживав, під час його зупинки працівниками поліції поводив себе адекватно, не відмовлявся від проходження освідування у встановленому законом порядку, але працівники поліції не дивлячись на це склали відносно нього протокол. На місці зупинки ніхто освідування не проводив, йому навіть цього не пропонували зробити. Можливості надати більш детально письмові пояснення йому не надали, чим істотно обмежили його право на захист.

В подальшому ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, попередньо надані пояснення підтримав.

Згідно наданих суду письмових показів свідок ОСОБА_5 показав, що приблизно в листопаді-грудні 2016 року о 06.00 год. він йшов на роботу, коли його зупинили працівники поліції та попрохали бути свідком зупинки ними водія в стані алкогольного спяніння. Він намагався відмовитись, оскільки вже спізнювався на роботу, проте невідомий йому хлопець, якого працівники поліції зупинили, попрохав, щоб він все ж таки був присутній в якості свідка, оскільки його не відпускали додому вже більше 1 години. Явних ознак алкогольного чи наркотичного спяніння у водія він не бачив.

Відповідно до наданих суду письмових показів свідок ОСОБА_6 показав, що 05.11.2016 року, перебуваючи на роботі, до нього підійшли працівники поліції та попрохали бути присутнім в якості свідка під час відмови водія від проходження освідування, що він і виконав. Водія він бачив вперше, він поводив себе адекватно, будь-яких ознак наркотичного спяніння він не помітив. Доводи поліцейських відносно стану водія, на його думку, ґрунтувались виключно на їх особистій думці, а його присутність як свідка була формальною.

Інспектор ПП ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Відеозапис з нагрудного відеореєстратору в матеріалах справи відсутній, запит про його надання суду не виконаний.

Суд, враховуючи пояснення ОСОБА_2, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Так, зпротоколу про адміністративне правопорушення від 05.11.2016 року серії АП2 № 368524 слідує, що 05.11.2016 року о 04.25 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Спаська в районі буд.10 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (далі Інструкції), ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пропонуючи пройти огляд на стан наркотичного спяніння, поліцейські посилались на виявлення у ОСОБА_2 ознак наркотичного спяніння, як то порушення мови, рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, сухість порожнини рота, які в своїй сукупності відповідно до п.4 розділу І Інструкції не відповідають тим ознакам, які б свідчили про ймовірність перебування водія в стані наркотичного спяніння, а відтак викликають у суду сумнів у правомірності вимог поліцейського щодо проходження ним відповідного огляду.

В той же час, вказана інспектором ПП ОСОБА_7 така ознака наркотичного спяніння як сухість порожнини рота взагалі не передбачена положеннями Інструкції, а встановити її обєктивно без проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є неможливим.

Посилання інспектора ПП на поведінку ОСОБА_2 як таку, що не відповідає обстановці суд оцінює критично з огляду на відсутність її конкретизації в розумінні ознак наркотичного спяніння згідно п.4 розділу І Інструкції.

Крім того свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, кожен окремо, показали, що в момент зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 поводив себе адекватно, жодних ознак наркотичного або алкогольного спяніння ніхто у нього не помітив.

Як слідує з Інструкції, з огляду на специфічний характер наркотичного спяніння, огляд водія транспортного засобу проводиться виключно в закладах охорони здоровя, яким надається право проведення такого огляду, затверджених МОЗ України та його структурними підрозділами шляхом обовязкового проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу, виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння (п.п.7,8 розділу ІІІ Інструкції).

Враховуючи це, згідно п.п.8,12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного спяніння згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя з видачею відповідного направлення за формою згідно Додатку №1 до Інструкції.

Так, інкримінуючи ОСОБА_2 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у звязку з порушенням ним п. 2.5 ПДР України, працівники аргументували це його відмовою від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. При цьому, присутній в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що від проходження огляду він не відмовлявся.

Такі доводи суд приймає до уваги в силу їх істотності та достовірності, оскільки жодних доказів в їх спростування, у тому числі відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратору) інспектором ПП суду не надано, до матеріалів справи не долучено. Водночас, відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього посилань на відмову ОСОБА_2 від отримання направлення на його огляд в закладі охорони здоровя з метою виявлення стану наркотичного спяніння, завіреного його підписом, є прямим свідченням того, що фактично працівники поліції належним чином йому цього не пропонували, у звязку з чим суд приходить до висновку, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставним.

Єдиний наданий суду в якості доказу винності ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 368524 від 05.11.2016 року суд є недостатнім доказом з урахуванням встановлених судом обставин, підтверджених вказаними доказами.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко