Справа № 301/2521/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2017 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., розглянувши матеріали, що надійшли із взводу №4 (забезпечення супроводження) РПОП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, №219, Іршавського району, Закарпатської області, непрацюючого, громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №259260, 03.12.2016 року об 11 годині 55 хвилин ОСОБА_1 по вул. Центральній в с. Хмільник, Іршавського району, керував трактором марки «ЮМЗ 6Л», реєстраційний номер «05133 СК», в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 03.12.2016 року, керуючи трактором в с. Хмільник, був зупинений працівниками поліції, які попросили предявити документи на трактор та посвідчення водія. Оскільки він ніяких документів при собі не мав, передзвонив власнику трактора, щоб той привіз документи на транспортний засіб. Залишивши трактор на полі, разом з працівниками поліції став очікувати власника трактора на узбіччі дороги. В цей час працівники поліції продовжували зупиняти машини, складали якісь документи та давали водіям інших автомашин щось підписувати. Після того, як власник транспортного засобу приїхав і привіз документи на трактор, працівники поліції відпустили їх. При цьому, ніякого протоколу про адміністративне правопорушення не складали, з протоколом його не ознайомлювали, підписувати протокол не давали. Не пропонували працівники поліції проходити освідчення на стан спяніння ні на місці зупинки, ні в лікарні і таке освідчення він не проходив, трубку «Драгер» він не продував. Які документи підписували свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він не знає. Заперечив факт керування транспортним засобом у стані спяніння.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в протоколі серії АП2 №259260 зазначені свідками правопорушення, показали, що 03.12.2016 року біля 12 години їхали на машині між селами Хмільник та ОСОБА_4, коли їх зупинили працівники поліції та попросили підписати протокол про адміністративне правопорушення. На узбіччі дороги також стояв ОСОБА_1 Вони продиктували свої анкетні дані, після чого підписали протокол. Зміст протоколу не читали, щодо обставин справи з приводу яких складався протокол, працівники поліції нічого їм не пояснювали. Ствердили, що в їх присутності ОСОБА_1 не пропонували проходити освідчення на стан спяніння і такого освідчення він не проходив, трубку не продував. Не бачили, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не бачили на узбіччі і самого трактора. Ознак спяніння на ОСОБА_1 вони не бачили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №259260 від 03.12.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу; результати проведення на місці правопорушення алкотесту «Драгер» №0183 від 03.12.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного спяніння, який становив 0,66 проміле, свідками вказаного огляду зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1,2), прихожу до наступного.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення містить ст. 251 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, з огляду на суворість санкції, що передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП, дане правопорушення не є незначним (рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)», №38789/04, п. 33, від 8 квітня 2010 року) та таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції…».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №259260, 03.12.2016 року об 11 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Стан алкогольного спяніння засвідчений результатами алкотесту «Drager 6810» №488 від 03.12.2016 року.

Згідно п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок-1), результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Аналогічні норми містять і п.п.7,10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС та МОЗ 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інстркція-1).

До матеріалів протоколу приєднано роздруківку результату тесту на алкоголь «Драгер», згідно якого освідування проходив ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, 03.12.2016 року об 11.59 годин, результат тесту 0,66% ( а.с.2).

Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду до матеріалів справи не приєднано.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від його підпису, тобто, не був згідний з тим, що він керував транспортним засобом у стані спяніння, тому особа мала бути направлена поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п.6 Порядку-1, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Відповідно до п.п.20, 22 Інструкції -1, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, в даному випадку належним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані спяніння є Висновок щодо результатів медичного огляду, що складений відповідно до вимог Інструкції-1.

Такого висновку суду надано не було.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 03.12.2016 року під час зупинки працівниками ДПС транспортного засобу під його керуванням, від нього попросили на перевірку документи, а проходити освідчення на стан спяніння йому не пропонували, алкотест «Драгер» він не продував та освідчення на стан спяніння не проходив.

Вказані обставини у судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків і попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів за ст.384 КК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Отже, допитані в судовому засіданні свідки спростували відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду відповідно до вимог Порядку-1 та Інструкції-1 не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, тому, відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_5