А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, представника органу доходів і зборів головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з митними правопорушеннями Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/38/2017 в якій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.

В протоколі про порушення митних правил № 1331/30502/16 від 29.07.2016 (а.с.1-6) вказується, що ОСОБА_3 28.07.2016 о 23:36 на митному посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС при виїзді з України на автомобілі НОМЕР_1 з причепом «Сантей» моделі «2500-01», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3, обрав порядок проходження митного контролю каналом «червоний коридор» і подав митну декларацію, в якій, окрім даних про себе і транспортний засіб з причепом, вказав про наявність багажу з особистими речами в одній дорожній сумці. При усному опитуванні ОСОБА_3 підтвердив відомості, вказані у митній декларації і заперечив наявність у нього товарів, в тому числі переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

Під час митного контролю в причепі був виявлений тайник у вигляді конструкції розміром 29х33х150 см, виготовленої кустарним способом шляхом кріплення металевої перегородки розміром 33х150 см до підлоги причепу і монтажу подвійної стінки з ДСП розміром 150х90 см, яка кріпилась 12 саморізами, і відокремлювала багажний відсік від тайника, а в ньому 1420 пачок вироблених в Україні цигарок з акцизними марками України, загальна вартість яких, за висновком експерта, склала 30760 грн..

Встановивши такі обставини уповноважена службова особа органу доходів і зборів в протоколі зазначила, що ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), які мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду з посиланням на дані цього протоколу, митної декларації, актів огляду транспортного засобу, товарів, а також «інші матеріали справи» дійшов такого ж висновку і постановою від 24.10.2016 наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 30760 грн. з конфіскацією цигарок вартістю 30760 грн. і причепу вартістю 72053 грн.16 коп..

ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови. Посилається на те, що суддя розглянув справу без його завчасного повідомлення та участі, що про існування постанови від 24.10.2016 він дізнався випадково і тільки 30.10.2016.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити. Твердить, що справа була розглянута з порушенням його прав брати участь у її розгляді, давати пояснення, відстоювати свою позицію, користуватись послугами захисника, а постанова ґрунтується виключно на даних протоколу про порушення митних правил, які, на його думку, не спростовують його пояснення і не викривають його у порушенні митних правил.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника на підтримання клопотання і апеляційної скарги, заперечення представника органу доходів і зборів проти клопотання і апеляційних вимог, провів судові дебати, перевірив матеріали справи, доводи клопотання, апеляційної скарги і приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги у справі не додержані.

В протоколі про порушення митних правил, примірник якого було вручено ОСОБА_3 29.07.2016, зазначено, що розгляд справи відбудеться 07.09.2016 о 10:00 за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 53 (а.с.1-6). У заяві на імя голови Ужгородського міськрайонного суду від 29.07.2016 ОСОБА_3 наголосив на своєму бажанні взяти участь у розгляді справи, а також подав заявку про надіслання йому судової повістки в електронній формі SMS повідомлення на номер мобільного телефону (а.с.22, 23). Проте 07.09.2016, а також 15.09.2016, 26.09.2016, 10.10.2016 розгляд справи з незалежних від ОСОБА_3 причин не відбувся (а.с. 37, 41, 45, 48). Судову повістку про виклик до суду на 24.10.2016 йому вручено не було (а.с. 58,59). Даних про його своєчасне сповіщення про час і місце розгляду в інший спосіб у справі немає.

Супровідний лист до копії постанови, надісланої на адресу ОСОБА_3, датований 27.10.2016 (а.с.61), апеляційна скарга 07.11.2016, а зареєстрована в суді 10.11.2016 (а.с.62-65). Даних про інформованість ОСОБА_3 щодо винесення постанови раніше передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку з моменту відправлення апеляційної скарги до суду, в справі також немає. Тому відповідальність за пропуск цього строку з дня винесення постанови на ОСОБА_3 покладена бути не може.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП, 486 МК України завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обовязком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Провадження в справі про порушення митних правил, як це передбачено в ч.2 ст. 486 МК України, включає в себе, у першу чергу, виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, зокрема, опитування свідків, інших осіб, під час проведення якого складається відповідний протокол.

Свідком, відповідно до ст. 504 МК України, може бути будь-яка особа, якщо є підстави вважати, що їй відомі обставини, що підлягають встановленню у справі про порушення митних правил. Орган, посадова особа якого здійснює провадження у справі про порушення митних правил, уповноважений викликати свідка, а свідок зобовязаний зявитися у призначений час до цього органу і дати детальні та правдиві пояснення, повідомити все відоме йому у справі та відповісти на поставлені запитання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Порушенням митних правил, згідно ст. 458 МК України, є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Порушенням митних правил, за яке передбачено адміністративну відповідальність у ч. 1 ст. 483 МК України, визнаються переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).

Відповідно до ч.4 ст. 494 МК України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подані такі пояснення.

Факт виявлення під час митного огляду причепу цигарок у сховищі, спеціально виготовленому кустарним способом, в апеляційній скарзі не заперечується.

У своєму поясненні 29.07.2016 ОСОБА_3 зазначив, що ні причіп ні цигарки не є його власністю, причіп він орендує, а про наявність в ньому тайника і цигарок обізнаний не був.

Згідно свідоцтву про реєстрацію причепу (реєстраційний номер НОМЕР_3, а.с.16, 32) його власником є ОСОБА_4, адреса якого: вул. Коваліва, 44,60 м. Борислав, Львівська область. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 497 МК України власники товарів, транспортних засобів, у тому числі із спеціально виготовленими сховищами, що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, є особами, які беруть участь у провадженні в справах про порушення митних правил, а тому мають права і обовязки, передбачені ст. 498 МК України.

Між тим, орган, який здійснював провадження в справі, до участі в ньому ОСОБА_4 не залучив, передбаченими ст. 504 МК України повноваженнями до його опитування не скористався, обмежився не передбаченою для опитування свідків, інших осіб, процесуальною дією: надісланням на його адресу вимоги в порядку ст. 510 цього Кодексу, і, не дочекавшись її результату, направив справу до суду.

Суд першої інстанції на ці порушення закону уваги не звернув, всупереч вимогам п.2 ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, не зясував, прийняв справу до розгляду, розглянув її за відсутності ОСОБА_3, його пояснення, додане до протоколу про порушення митних правил, не перевірив і ухвалив в ній передчасне, незаконне рішення.

Усунення зазначених порушень закону, ретельна перевірка пояснень ОСОБА_3 і зясування фактичних обставин справи, враховуючи специфіку судового розгляду, в умовах судового засідання неможливі, а без цього є неможливими розгляд і вирішення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 278, 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_3 задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.10.2016 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, поновити.

Апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.10.2016 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення повернути до Закарпатської митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.