Справа № 570/960/17
Номер провадження 3/570/426/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ПАТ "Мехбудсервіс", НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2017 року ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ПАТ "Мехбудсервіс", вчинив порушення законодавства про працю, а саме: на підприємстві не забезпечений достовірний облік виконуваної роботи працівником. Зокрема, особам які перебувають у відрядженні в табелях обліку використання робочого часу в розділі «Відмітки про явки та неявки на роботу по числам місяця» не проставляються відмітки ВД. Зокрема, відповідно до наказу № 13-відр від 30.11.2016 та посвідчення про відрядження № КУ-0000001 від 05.12.2016 ОСОБА_2 в період з 05 по 12 грудня 2016 року перебував у відрядженні в с. Озерці, Володимирецького району, проте в табель обліку використання робочого часу за грудень 2016 року даної відмітки не містить.

В порушення вимог статті 76 КЗпП України, пункту 11.2 Колективного договору на підприємстві наявні випадки ненадання щорічної додаткової відпустки за роботу у важких і шкідливих умовах та за особливий характер праці. До прикладу:

ОСОБА_3 прийнятий на роботу 10.10.2012 машиністом крану автомобільного (наказ № 79-к від 10.10.2012). 29.10.2012 за результатами атестації робочих місць дана посада була включена до переліку таких, яким надається щорічна додаткова відпустка за роботу в шкідливих умовах терміном 7 календарні дні (наказ № 47 від 29.10.2012). Відповідно до даних кадрової документації (особова картка працівника за табельним номером 1202) ОСОБА_3 з 10.10.2012 по день звільнення (31.12.2016) жодного разу не перебував у щорічній додатковій відпустці (наказ № 58-к від 28.12.2016).

В порушення вимог статті частини 5 статті 79 КЗпП України та частини 3 статті 80 КЗпП України та п. 11.1 Колективного договору ПАТ «Мехбудсервіс» працівників не повідомляють завчасно про конкретний період надання щорічної відпустки та/або її перенесення на інший період. Так згідно графіку відпусток на 2016 рік щорічна оплачувана відпустка працівнику ОСОБА_4 передбачена на липень 2016 року, проте згідно даних його особової картки ОСОБА_4 протягом 2016 року у щорічній відпустці не перебував. На момент проведення перевірки товариством не надано підтверджуючих письмових документів, які свідчили б про своєчасне письмове повідомлення працівника щодо конкретного періоду відпустки та/ або перенесення її на інший період.

В порушення вимог ч.5 ст.80 КЗпП України та ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про відпустки» працівникам товариства не надаються щорічні відпустки повної тривалості протягом двох років підряд, невикористана частина щорічної відпустки надається пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. А саме:

у ОСОБА_5 термін невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, на момент проведення перевірки, становить понад 200 календарних дні, який накопився за період роботи з 2009 по 2016 роки (наказ № 5-к від 24.02.2014, особова картка працівника № 1207);

ОСОБА_6 у щорічній оплачуваній відпустці повної тривалості (без поділу) не перебував чотири роки (наказ № 17-к від 12.01.2017);

ОСОБА_7 у щорічній оплачуваній відпустці повної тривалості (без поділу) не перебував, частина щорічної відпустка за відпрацьований період з 23.12.2012 по 22.12.2016 на момент проведення перевірки працівнику не надана (наказ № 26-к від 10.08.2016, особова картка працівника № 0478-Д);

ОСОБА_8 протягом всього часу роботи на підприємстві (з 01.11.2011 по 03.01.2017) у щорічній оплачуваній відпустці жодного разу не перебувала (наказ № 2-к від 03.01.2017, особова картка працівника за табельним номером 5002).

В порушення вимог частин 1 та 2 статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» та п. 17.2 Колективного договору на підприємстві мали порушення строків виплати заробітної плати (довідка № 36 від 06.03.2017), а саме:

10.01.2017 - виплачена заробітна плата частині працівників за грудень 2016 року (відомість на виплату грошей № АТ-00136 від 10.01.2017);

24.01.2017 - виплачена заробітна плата за грудень 2016 року (відомість на виплату грошей № АТ-00140 від 24.01.2017);

06.02.2017 - виплачена заробітна плата за січень 2017 року (відомість на виплату грошей № АТ- 00141 від 06.02.2017).

В порушення вимог статті 83 КЗпП України при звільненні ОСОБА_3 йому не нарахована та не виплачена грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної додаткової відпустки (особова картка працівника та наказ № 58-к від 28.12.2016).

На підприємстві наявні випадки недотримання строків розгляду документів для призначення допомоги та виплати матеріального забезпечення за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності, які встановлені статтею 32 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування». До прикладу: ОСОБА_9 подав листок непрацездатності АДЖ № 954210 до підприємства 13.01.2017, а комісія по соціальному страхуванні прийняла рішення з даного питання лише 31.01.2017 (протокол № 1 від 31.01.2017), тобто з порушенням десятиденного строку.

Вищевказане доведено матеріалами справи та визнанням своєї вини самим правопорушником в суді. У скоєному щиро розкаявся та просить його суворо не карати

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю, а тому до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості. За таких обставин суд дійшов висновку, що в діянні особи є склад правопорушення, що передбачений ч.1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який характеризується позитивно, до адмін відповідальності притягується вперше.

При визначенні виду адміністративного стягнення враховується, що такий вид покарання, як штраф забезпечить належний вплив на подальшу поведінку особи та недопущення в подальшому вчинення подібних правопорушень.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів УДКСУ у Рівненському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012756. Банк отримувача ГУДКСУ в Рівненській області. Код банку отримувача (МФО) 833017. Рахунок отримувача 0295. Код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.