Справа № 456/3718/16-п
Провадження № 3/456/17/2017
ПОСТАНОВА

іменем України
16 лютого 2017 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитчин І. М. , з учатю адвоката Івануса М.І., розглянувши матеріали які надійшли від Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя, АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №138072 від 20.11.2016 року ОСОБА_1 , 20.11.2016 року о 01 годині 50 хвилин в м. Стрию по вул. Шевченка керував транспортним засобом «Фольксваген Поло», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно 20.11.2016 року близько 0-10 годин, у зв`язку з раптовими різкими болями його дружини, був змушений привезти її до Стрийської ЦРЛ в приймальний пункт для надання першої медичної допомоги та знеболення. Заїхавши на територію Стрийської ЦРЛ, він зайшов до відділення швидкої допомоги, де його вкусила собака. В подальшому він вступив у суперечку з черговим лікарем-терапевтом та лікарем травматологом з причин, що на території лікарні присутній собака, якого годують працівники служби швидкої допомоги і не в змозі його контролювати. По даному факту він звернувся в Стрийський ВП ГУНП у Львівській області з відповідною заявою. Після того як він виїхав з Стрийського ВП ГУНП у Львівській області на вул. Шевченка був зупинений працівниками поліції, які під час розмови з ним запропонували йому пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю. Він пояснив працівникам поліції, що, враховуючи стан здоров`я його дружини, в нього немає можливості проїхати з ними та попросив пройти огляд на місці. На що працівники поліції йому відмовили та наказали їхати в Стрийську ЦРЛ, на що він змушений був погодитись. Проводити його освідування доручено було лікарям, з якими в нього напередодні виник конфлікт. Саме з даних причин він відмовився, щоб його освідували лікарі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були присутніми ні під час його зупинки, ні під час його відмови у проходженні освідування. Таким чином є незрозумілим чого саме вони були вписані в протоколі як свідки його відмови від освідуваня. В протоколі зазначено, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а з матеріалів долучених до протоколу вбачається, що водій відмовився від проходження у встановленому законом порядку від проходження обстеження. Таким чином, фабула порушення, зазначена в протоколі не відповідає фактичним обставинам, оскільки зазначивши, що особа відмовилась від проходження обстеження, необхідно було протокол скласти саме за відмову особи від проходження обстеження, а не за керування ТЗ з ознаками сп`яніння за що взагалі не передбачено диспозицією ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні свідок ст. сержант поліції ПСРПП №1 ПП Стрийського ВП ОСОБА_6 пояснив, що 20.11.2016 року о 01 годині 50 хвилин в м. Стрию по вул. Шевченка, біля торгового центу побачив автомобіль «Фольксваген Поло», номерний знак « НОМЕР_1 ». Оскільки в м.Стрию почастішали факти крадіжок з квартир громадян ним було прийнято рішення оглянуту вищевказаний автомобіль. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 . Оскільки під час розмови з ОСОБА_1 він відчув від останнього різкий запах алкоголю з порожнини рота то запропонував йому проїхати в Стрийську ЦРЛ для проходження освідування на факт вживання алкоголю. В приміщенні лікарні ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в присутності лікарів, які розписались в протоколі. В подальшому в присутності двох свідків, пояснення яких додані до матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він працює в Стрийській ЦРЛ на посаді лікаря-терапевта. 20.11.2016 року він перебував на чергуванні. З ОСОБА_1 він двічі зустрічався в цей вечір. Перший раз коли ОСОБА_1 звернувся з приводу надання йому медичної допомоги, оскільки його покусала собака. Після надання йому допомоги ОСОБА_1 покинув приміщення лікарні. Приблизно через двадцять хвилин ОСОБА_1 привезли працівники поліції для проходження освідування на факт вживання алкоголю. ОСОБА_1 , що в перший так і в другий раз поводив себе агресивно, від нього був різкий запах алкоголю з роту. Проходити освідування ОСОБА_1 категорично відмовився, про що він розписався в протоколі. Освідування ОСОБА_1 не проводилось.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює в Стрийській МЛ ургентним терапевтом. 20.11.2016 року він перебував на чергуванні і приблизно о 2 год. 50 хвилин звернувся ОСОБА_1 та попросив провести його огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою прибору «Алкобор», який показав, що ОСОБА_1 був тверезий, про що він слав відповідний акт та висновок . З ОСОБА_1 , був якийсь поліцейський, П.І.П. якого він не запитував, оскільки освідування проводилось по самозверненню ОСОБА_1 і поліцейський повідомив, що він приїхав як знайомий ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 поряснила, що 20.11.2016 року вона була в автомобілі коли працівники поліції зупинили їхній автомобіль та запропонували її чоловікові ОСОБА_1 проїхати в лікарню для проходження освідування на факт вживання алкоголю. ЇЇ чоловік просив пройти освідування на місці, однак йому працівниками поліції було в цьому відмовлено. Зі слів її чоловіка в Стрийській ЦРЛ, він відмовився проходити освідування, оскільки його повинен був проводити лікар терапевт ОСОБА_2 з яким в нього на передодні виник конфлікт. Після чого вона з чоловіком поїхали в міську лікарню де він пройшов освідування. Вона перебувала в машині. Чи освідування проводилось в присутності поліцейського їй невідомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 20.11.2016 р. був в приміщенні Стрийського ВП, оскільки був учасником ДТП. В цей час працівники поліції давали йому підписувати якість документи. Що саме він підписував не пам`ятає, але вказує на те, що вважав, що підписує документи з приводу ДТП учасником якого він був. Він не був присутнім ні під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ні в Стрийській ЦРЛ.

В судовому свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є інспектором взводу по обслуговування доріг державного значення УПП батальону №3 в м.Львові. 20.11.2016 року йому на мобільний передзвонив адвокат Іванус М. та попросив бути присутнім при тому як його клієнт ОСОБА_1 буде проходити медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Лікарю ОСОБА_7 , він представився працівником поліції. Медичний огляд ОСОБА_1 показав, що він тверезий, про що лікар склав акт та висновок. В цей день він при виконанні службових обов`язків не був, своє керівництво про участь в медичному огляді ОСОБА_1 не повідомляв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що оскільки медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 був проведений на підставі самозвернення останнього, а не по скеруванню органів поліції, і хоча під час огляду був присутній поліцейський ОСОБА_9 , однак як він повідомив в судовому засіданні не був при виконанні службових обов`язків, враховуючи пояснення лікаря ОСОБА_7 який в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 був якийсь поліцейський, ПІП якого він не запитував, оскільки освідування проводилось по самозверненню ОСОБА_1 і поліцейський повідомив, що він приїхав як знайомий ОСОБА_1 , відтак акт № 135 від 20.11.2017 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 135 від 20.11.2017 року, не можуть братись судом до уваги як належні та допустимі докази невинуватості ОСОБА_1 в розумінні ст. ст. 266 КУпАП.

Однак відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету міністрів України 17 грудня 2008 р. N 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за

відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В порушення вищевказаних норм працівником поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; в присутності двох свідків. Більше того в судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджується показами як самого поліцейського ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_8 , що ОСОБА_1 на його прохання пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки йому було відмовлено.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , останні засвідчували тільки факт відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу, а не факт відмови ОСОБА_1 від проходження будь-яких медичних оглядів.

Як зазначив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 20.11.2016 р. він не був присутнім ні під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні в Стрийській ЦРЛ, відтак не міг засвідчувати факт відмови Масловського від проходження будь-яких медичних оглядів.

Також відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (дальше інструкція), пункт 3 вищевказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 інструкції поліцейським повинно бути оформлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. ( дод №1).

З аналізу положень згаданих нормативних актів щодо порядку направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, вбачається, що в них передбачається направлення до закладу охорони здоров`я не всіх водіїв, а лише тих, які відмовились від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи висловили незгоду з його результатами, а також осіб, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У даному випадку зазначених нормативних вимог щодо процесуальних дій і обов`язків працівників поліції дотримано не було, оскільки працівником поліції не пропонувалось ОСОБА_1 на місці зупинки пройти освідування, а також не оформлялось направлення на його огляд в заклади охорони здоров`я, що є грубим порушенням вищевказаних нормативних актів.

Факти, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки та присутності при цьому свідків, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

Також відповідно до розділу 3 інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акту медичного огляду.
У п.21 розділу ІІІ цієї Інструкції вказано, що кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

В порушення вимог вищевказаної інструкції в матеріалах справи відсутні будь-які докази (копії журналу реєстрації медичних оглядів, акту та висновку), які б підтверджували, що після доставлення ОСОБА_1 в Стрийську ЦРЛ, лікарями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проводився огляд ОСОБА_1 , від якого останній міг би відмовитись.
В протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні дані про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №138072 від 20.11.2016 року ОСОБА_1 , 20.11.2016 року о 01 годині 50 хвилин в м. Стрию по вул. Шевченка керував транспортним засобом «Фольксваген Поло», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), чим порушив п. 2.5 ПДР.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначалось вище, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак відсутні відомості про те, що він на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а відтак посилання працівника поліції на те, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 ПДР України є безпідставними та не беруться судом до уваги.

Окрім того за змістом ч. 1 ст.130 КУпАП склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона даного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само відмова осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в даній справі відсутня сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , 20.11.2016 року о 01 годині 50 хвилин в м. Стрию по вул. Шевченка керував транспортним засобом «Фольксваген Поло», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а такі дії не передбачені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не становлять складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя І. М. Микитчин