Провадження №3-2136/17
у справі №760/4077/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., за участю представника Київської міської митниці ДФС - Глущенко Н.В., представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Російської Федерації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина РФ НОМЕР_1 від 15.08.2013, місце проживання: АДРЕСА_1, за статтею 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

У вину ОСОБА_4 поставлено вчинення порушення митних правил передбачене ст. 472 МК України, суть якого сформульована в протоколі про порушення митних правил від 13.11.2016 №0745/10000/16 і підтримана представником Київської міської митниці ДФС під час судового розгляду, такого змісту.

13.11.2016 о 18 год. 30 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС, під час проведення митного контролю в секторі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) та після заповнення громадянином РФ ОСОБА_4 митної декларації на червоному коридорі, в якій було заявлено 65000 дол. США та 10000 рос. руб та 22 предмети культурної цінностей. Після закінчення митної процедури багаж громадянина було оглянуто за допомогою рентген-апарату і виявлено в багажі ще 39 предметів (з них 2 колодки по 5 медалей на кожній), які імовірно мають ознаки культурної та/або історичної цінності, які належать громадянину РФ ОСОБА_4, який слідував з Мінська рейсом В2 952 літаком авіакомпанії «BELAVIA. Зазначені предмети знаходилися у валізі пасажира без ознак приховування.

Вказані предмети при переміщенні через митний кордон України підлягають обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до чинного законодавства України та наданню дозвільних документів на їх переміщення через митний кордон України.

Відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017 встановлено, що:

- нагороди зазначені у пунктах № 5,6,7,8,9,10,14,15, а також медаль «За победу над Германией», що зазначено у пункті 18, мають культурну цінність, як об'єкти матеріальної культури, що мають історичне значення. Інші нагороди ймовірно є копіями і не мають культурної цінності.

- орієнтовна вартість нагород 117668 грн. 46 коп. (4600 доларів США) по курсу НБУ на 13.11.2016)

- під час ввезення культурних цінностей на територію України митного органу подається свідоцтво на право їх вивезення, якщо це передбачено законодавством держави, звідки ввозяться культурні цінності. (Ст. 21 ЗУ Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей від 21 вересня 1999 року №1068-ХІV). Культурні цінності, що тимчасово ввозяться в Україну, підлягають реєстрації у порядку, встановленому Державною службою контролю разом з Державною митною службою України. (Ст. 27 ЗУ Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей від 21 вересня 1999 року №1068-ХІV).

Як підсумовано в протоколі про порушення митних правил від 13.11.2016 №0745/10000/16, своїми діями громадянин РФ ОСОБА_4, порушив вимоги Закону України від 21.09.1999 №1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», Наказу Міністерства культури та мистецтв України від 22.04.2002р. № 258 «Про затвердження інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статті 472 Митного кодексу України.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 висновки органу доходів і зборів про винність ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 472 МК України не визнав та пояснив, що останній під час митного оформлення вважав, що вилучені речі залишив вдома, а тому помилково задекларував лише частину речей. Крім того, зазначив, що вилучені речі він перевозив з Російської Федерації до США, а тому вони згідно чинного законодавства України не підлягають обов'язковому декларуванню. З наведених підстав просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників провадження в справі, дослідивши та оцінивши письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних і суб'єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Порушення митних правил передбачене диспозицією ст. 472 МК України полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, та згідно санкції згаданої норми тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається та встановлено суддею, що 13.11.2016 о 18 год. 30 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС громадянином РФ ОСОБА_4 переміщено в тому числі 39 предметів які являють собою ордени та медалі.

Також встановлено, що ОСОБА_4 не задекларував зазначені предмети шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, я це передбачено ч. 1 ст. 257 МК України.

Зі змісту ст. 472 МК України слідує, що діяння особи як порушення митних правил передбачене даною нормою може бути кваліфіковані лише у випадку, якщо переміщувані особою товари підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від 13.11.2016 №0745/10000/16, висновок органу доходів і зборів про те, що переміщувані ОСОБА_4 предмети підлягали обов'язковому декларуванню обґрунтовано тим, що зазначені предмети мають ознаки культурної та/або історичної цінності, на підтвердження чого надано висновок мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності - об'єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Нормами згаданої статті закону передбачено, що транзит культурних цінностей через територію України - переміщення будь-якими законними способами з будь-якою метою культурних цінностей з території однієї іноземної держави на територію іншої іноземної держави через територію України без використання цих культурних цінностей на території України.

Статтею 21 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» передбачено, що культурні цінності, що ввозяться в Україну, підлягають реєстрації в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, Міністерством юстиції України разом з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

У пунктах пропуску через державний кордон України контроль за ввезенням на митну територію України культурних цінностей (у тому числі з метою транзиту) здійснюється органами доходів і зборів у формі попереднього документального контролю.

Таким чином, за змістом наведених норм закону вбачається, що само по собі віднесення об'єкту, який ввозиться на митну територію України, до культурних цінностей у розумінні Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» не обумовлює виникнення у особи, яка його ввозить, обов'язку письмового декларування такого об'єкту.

В той же час, як свідчать матеріали справи, представлений органом доходів і зборів висновок мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017, засвідчує, що лише частина вилучених у ОСОБА_4 об'єктів, а саме, нагороди зазначені у пунктах № 5,6,7,8,9,10,14,15, а також медаль «За победу над Германией», що зазначено у пункті 18, мають культурну цінність, як об'єкти матеріальної культури, що мають історичне значення.

Крім того, з пояснень представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, в судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з еміграцією до США, ОСОБА_4 перевозить свої особисті речі з РФ до США. Вилучені під час митного огляду предмети, відносять до колекції орденів та медалей радянського періоду, яка є його особистою власністю.

З урахуванням зазначеного, виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, а також того, що матеріалами справи не доведено протилежне, суддя вважає, що ОСОБА_4 у даному випадку є законним володільцем предметів, які вилучені в нього за протоколом про порушення митних правил від 13.11.2016 №0745/10000/16.

Також, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б давали достатні підстави для висновку, що ввезені ОСОБА_4 предмети, що відносяться до колекції орденів та медалей радянського періоду, останній мав намір використати на території України, суддя вважає прийнятним твердження представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 про те, що зазначені предмети переміщувались ОСОБА_4 через територію України транзитом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 379 МК України, громадяни мають право ввозити тимчасово або з метою транзиту товари, сумарна фактурна вартість та загальна вага яких не перевищують критерії, встановлені частиною першою статті 374 цього Кодексу, за умови усного або, за бажанням власника цих товарів чи на вимогу посадової особи органу доходів і зборів, письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян.

Так, ст. 374 МК України визначені умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України.

Частиною першою ст. 374 МК України передбачено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Згідно ч. 2 ст. 374 МК України, норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в'їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб органів доходів і зборів про громадян, які в'їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Згідно ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Пунктом 4 ч. 10 ст. 374 МК України, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, що належать громадянам і переміщуються транзитом через митну територію України.

Як вбачається з представленого органом доходів і зборів висновку мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017, орієнтовна вартість нагород складає 117 668 грн. 46 коп. (4600 доларів США) по курсу НБУ на 13.11.2016).

Разом з цим, у даному висновку відсутні об'єктивні дані на яких ґрунтується визначення зазначеної вартості. Матеріали справи свідчать, що вказаний висновок складений провідним фахівцем відділу контролю за переміщенням культурних цінностей через митний кордон Департаменту культури Київської міської державної адміністрації Збруцьким О.М.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Частиною третьої ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати, зокрема, компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи.

В той же час, як вбачається з висновку з представленого органом доходів і зборів висновку мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017, його дослідницька частина викладена у формі таблиці, яка обмежується відомостями про назву предмету з коротким його описом та орієнтовну вартість.

Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують компетентність провідного фахівця відділу контролю за переміщенням культурних цінностей через митний кордон Департаменту культури Київської міської державної адміністрації Збруцького О.М. у розрізі його кваліфікації та спеціальності, зокрема, щодо визначення вартості предметів, які були об'єктами мистецтвознавчої експертизи.

За таких обставин, суддя визнає прийнятними доводи представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 про необґрунтованість доводів органу доходів і зборів при визначенні вартості вилучених предметів з посиланням на висновок мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017.

Відповідно висновок мистецтвознавчої експертизи від 07.02.2017, складений провідним фахівцем відділу контролю за переміщенням культурних цінностей через митний кордон Департаменту культури Київської міської державної адміністрації Збруцьким О.М., суддя визнає неналежним доказом на підтвердження вартості вилучених у ОСОБА_4 предметів.

З урахуванням зазначеного, виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, сумніви щодо доведеності вартості зазначених предметів, суддя тлумачить на користь ОСОБА_4, та виходить з того, що сумарна фактурна вартість цих предметів не перевищує критеріїв, встановлених частиною першою статті 374 МК України.

Таким чином, з вище викладеного вбачається, що наявні у справі докази не дають достатніх підстав вважати, що переміщувані ОСОБА_4 предмети, які являють собою ордени та медалі у кількості 39 шт., які в наступному вилучені в ході митного контролю, відповідно до вимог МК України підлягають обов'язковому декларуванню у разі їх переміщення через митний кордон України.

З наведених підстав суддя вважає, що у даному випадку дії та бездіяльність, які ставляться у вину ОСОБА_4, а саме, недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 8 МК, яким визначено, що державна митна справа здійснюється, зокрема, на основі принципів законності та презумпції невинуватості, на органові доходів і зборів лежить обов'язок доказування вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 495 МК).

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суддя, дослідивши всі обставини справи та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не доведено, що ОСОБА_4 вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, а тому провадження у даній справі належить закрити з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки не доведено, що в діянні ОСОБА_4 є склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 472, 486, 489, 495, 522, 527, 531 МК України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 265, 280, 283, 287, 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про порушення митних правил, передбачене ст. 472 Митного кодексу України, відносно ОСОБА_4 - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Предмети, вилучені державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС Сидоренко Ю.В. відповідно до протоколу про порушення митних правил від 13.11.2016 №0745/10000/16, які зберігаються у касі бухгалтерії і на складі Київської міської митниці за адресою: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 8-а, - повернути володільцеві.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: