Номер провадження: 33/785/203/17
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Воробйове, Лакського району АР Крим, громадянина України, працюючого старшим представником торгівельного ТОВ «Наш продукт Плюс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, а також стягнутий судовий збір по справі.

Відповідно до постанови суду, 04.11.2016 року, приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Тoyota» держ. знак НОМЕР_1, на перехресті рівнозначних доріг на вул. Різовській та вул. Ленінградській в м. Одесі, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Renault» держ. знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи вини у вчиненні правопорушення зазначив, що постанова суду прийнята з порушенням його прав, оскільки:

- судом до нього застосовано надто суворе покарання, оскільки не було враховано, що він повністю визнав свою вину, притягується до адміністративної відповідальності вперше, готовий відшкодувати у добровільному порядку завдані збитки, з місця ДТП не зник,

- окрім цього він працює на посаді, яка передбачає керування транспортними засобами, отже посвідчення водія є джерелом для забезпечення матеріального існування його та його сім'ї.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2 просив змінити постанову суду та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи своєї апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши ОСОБА_2, захисника, потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, які пояснили, що не мають претензій до ОСОБА_2, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №025860 від 14.11.2016 р. (а.с. 1), поясненнями ОСОБА_2.(а.с. 20), поясненнями потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4.(а.с.22-24), схемою місця ДТП від 04.11.2016 р. (а.с. 9).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність ...

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Мотивуючи накладення стягнення, суд 1-ої інстанції вказав, що приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом'якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин та враховуючи те, ОСОБА_2 провину визнав, вперше скоїв адміністративне правопорушення та притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що з метою виправлення та попередження нових правопорушень, поваги до правил співжиття й запобіганню вчиненню нових правопорушень, необхідним застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Проте, суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, а також дані про особу ОСОБА_2 вважає такі висновки суду 1-ої інстанції передчасними.

Разом з тим, погоджуючись з доводами ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що суддя 1-ої інстанції обставини справи дослідив неповно та не врахував при винесенні постанови обставини, що пом'якшують відповідальність.

Так, ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у скоєнні ДТП, у стані алкогольного сп'яніння не перебував, про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с.21), з місця скоєння порушення не зник, готовий повністю відшкодувати в добровільному порядку завдані збитки, працює на посаді старшого представника торговельного ТОВ «Наш продукт Плюс», яка передбачає керування автомобілем, враховуючи вказані, обставини, позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами є занадто суворим стягненням.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень - штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку про можливість застосування до нього стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Отже, за таких обставин, постанова суду підлягає зміні в частині накладеного стягнення, а апеляційна скарга - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца