Провадження № 33/779/164/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, 12.07.1991 року

народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 320 грн.

Як встановлено в суді першої інстанції та зазначено в постанові судді, 15.12.2017 року близько 23 год. 20 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Ребета, 3, ОСОБА_2 в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився, зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» Alkotest 6810 № 0457 в присутності двох свідків.

Крім того, 15.12.2017 року близько 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Ребета, 3 в м. Івано-Франківськ, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на перешкоду, а саме світлову опору № 1, в результаті чого транспортний засіб та світлова опора отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не взято до уваги грубі порушення допущені посадовими особами Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, де вказано ч. 4 ст. 130 КУпАП, та неправильний номерний знак його авто. Зазначає, що він вживав алкогольні напої після вчинення ДТП, а у письмових поясненнях свідків відсутні фактичні дані про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність в його діях, складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КупАП - закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вжито всіх належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що в матеріалах справи, щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що надійшли до суду, в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.12.2016 року серія АП2 № 414235, долученому до справи, містяться виправлення щодо частини статті 130 КУпАП, яких немає в фотокопії цього протоколу, виданому ОСОБА_2Є, тому суд постановою від 21 лютого 2017 року направив дані матеріали для доопрацювання для усунення недоліків.

Після повернення матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано врахував всі встановлені обставини, зокрема, дані рапорту т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики УПП в м. Івано-Франківськ ОСОБА_4 та постанови (а.с. 84, 85), з яких вбачається, що у відділ адміністративної практики УПП в м. Івано-Франківську надійшли матеріали за ч. 1 ст. 130 КупАП, складені інспектором роти 2 УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2, що внесені в базу даних «АРМОР» про порушення ОСОБА_2 п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що в примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, виданого ОСОБА_2 зазначено частину 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 257 КупАП підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення є направлений до суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в якому зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Враховуючи те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України та чітко викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно врахував як доказ винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП протокол від 15.12.2016 року серії АП2 № 414235.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2017 року серії АП2 № 4142235, письмових поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вказали, що водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння з застосування технічного приладу, результат приладу «Drager Alcotest 6810» №0457 від 15.12.2016 року.

Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що в зв'язку з виявленням у ОСОБА_2 явних ознак алкогольного сп'яніння (запаху алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів) йому запропоновано огляд на стан сп'яніння з використанням алкотестеру в присутності двох свідків, який виявив в нього результат 0,65 % алкоголю (тест №2277).

Виявлення стану сп'яніння ОСОБА_2 за наведених у протоколі обставин підтверджується доданою до протоколу роздруківкою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер», підписаною без заперечень і застережень ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги про те, що алкогольні напої він вживав після вчинення ДТП, в протоколі зазначено державний номерний знак не його автомобіля, є надуманими та такими що не спростовують факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, дотримавшись вимог закону, обєктивно встановив всі обставини справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2017 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С. Стефанів