Справа № 309/600/17
Провадження № 3/309/250/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лукянова О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №259586 від 16.02.2017 року: ОСОБА_1 16 лютого 2017 року, о 00 год. 10 хв., по вулиці Майдан Незалежності в м.Хуст керував автомобілем, «FIAT», номерний знак Чеської республіки 4К10228, в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним правопорушення не визнав та пояснив, що:

-при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було та не зазначено жодного свідка;

-висновок щодо результатів медичного огляду не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а тому не може бути належним доказом того, що він знаходився в стані алкогольного спяніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП: завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказується на таке:

1)звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

2)при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз;

3)зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані поліцейським СРПП №2 Хустського ВП ОСОБА_2 при проведенні перевірки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, пунктом 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735 /далі Інструкція/ передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння/, видається на підставі акта медичного огляду; пунктом 9 Інструкції передбачено, що використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; пунктом 12 Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; пунктом 13 Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу; пунктом 15 Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку, такий не відповідає вищенаведеним вимогам Інструкції. Зокрема, в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду; з висновку не вбачається, на підставі дослідження яких саме предметів біологічного середовища /слина, сеча, кров, тощо/ лікар ОСОБА_3 прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння; не зазначено у висновку й про кількість проміле, виявлених у крові ОСОБА_1, а тому, у відповідності до п.22 розділу 3 Інструкції, цей висновок вважається недійсним.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а також те, що в матеріалах адміністративного протоколу немає ніяких належних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністі складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При прийнятті рішення про закриття провадження у справі враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суддя, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Керуючись ст.ст.245, 247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_4

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_4