Єдиний унікальний номер 728/63/17
Номер провадження 3/728/38/17
П О С Т А Н О В А

30 січня 2017 року місто Бахмач

Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Пархоменко П.І., за участі секретаря Горбач Н.Д. розглянув матеріали, які надійшли з Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 32, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 3, кв. 4, ІНФОРМАЦІЯ_5, розлучений, заст. директора СТОВ «Прогрес»,

за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

1. 12 січня 2017 року до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 129342 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що останній 08 січня 2017 року о 21 години 45 хвилин, перебуваючи вдома в АДРЕСА_1, вчинив сварку з тещею ОСОБА_2, під час якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сімї.

2. Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі Конвенція), які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Дані висновки суддя обґрунтовує наступним.

3. Виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності, йому предявлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддею враховується, що адміністративне стягнення у виді громадських робіт та адміністративного арешту мають каральний і стримуючий характер, що є ознакою «кримінального обвинувачення».

Також суддя зауважує, що в деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

4. Роблячи висновки по суті предявленого ОСОБА_3 «обвинувачення» суддя підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

Суддя в даній ситуації не вправі самостійно, як змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, так і відшукувати докази вини, перебираючи на себе функції обвинувачення, при цьому винуватість особи має доводитися саме в суді.

Деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82).

Зазначені положення вимагають при викладені фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.

5. Так, частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15 листопада 2001 року № 2789-III під насильством в сім'ї розуміються будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Згідно даної норми Закону членами сім'ї являються особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Жертвою насильства в сім'ї являється член сім'ї, який постраждав від фізичного, сексуального, психологічного чи економічного насильства з боку іншого члена сім'ї.

Таким чином, адміністративна відповідальність за статтею 173-2 КУпАП може наставати лише за вчинення насильства одним членом сімї щодо іншого.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

6. В даній конкретній ситуації суддя не оцінюючи наперед докази та не вдаючись до вирішення питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 та його винності встановив, що всупереч вказаних норм закону, в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема не можливо встановити чи є потерпіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 членами сім'ї, їх спільне проживання, ведення спільного побуту та наявність взаємних прав та обовязків, що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії особи, встановити обєктивну сторону правопорушення.

Наведене вище унеможливлює проведення повного і обєктивного розгляду справи, встановлення винуватості або невинуватості особи.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий судом згідно чинного законодавства і повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 129342 від 08 січня 2017 року, складений відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_4