ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4107/17
провадження № 3/753/1703/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сизова Л.А., за участю представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2017 року о 13-00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Бориспільській, 47 в м. Києві не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та звукових і світлових сигналів, був зупинений шляхом переслідування та блокуванням на патрульному автомобілі д.н.з.3135 на залізничній станції «Лісництво», чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 122-2 КУпАП.

Крім цього, 18 лютого 2017 року о 13-00 год. ОСОБА_3, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 з вул. Бориспільської в м. Києві до ст. «Лісництво», маневрував та вмикав показник повороту, чим спричинив створення аварійної обстановки, при цьому примусив інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху, чим порушив п. 2.1. д.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, 18 лютого 2017 року о 13-05 год. на вул. Бориспільській, 47 в м. Києві ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 18 лютого 2017 року о 13-20 год. на залізничній станції «Микільське Лісництво», під час затримання ОСОБА_3 не виконав законні вимоги працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передати посвідчення водія для його тимчасового вилучення відповідно до вимог ст. 265-1 КУпАП, чим вчинив злісну непокору, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 185 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

В суді ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав та показав, що 18.02.2017 р. приблизно о 13-00 год. він рухався на своєму автомобілі «Мерседес» в районі залізничного переїзду «Лісництво», їхав з гаражного кооперативу зі швидкістю 10-15 км/год., проїхавши переїзди, він повернув наліво. А коли він відчув удари по автомобілю, то він витягнув руку і подав знак, що він зупиняється. В момент руху в автомобілі з ним була малолітня дитина. Коли він зупинився і вийшов з автомобіля, то працівники поліції на нього відразу наділи кайданки. На вимогу полійейських, він показав їм посвідчення водія (за допомогою кума, оскільки його руки були в кайданках), який і поклав посвідчення потім у кишеню. Також, він вказав, що він не відмовлявся пройти тест на алкоголь, однак хотів це зробити в присутності слідчо-оперативної групи, оскільки цим працівникам поліції він довіряв. На місце події була викликана слідчо-оперативна група, по приїзду вони оглядали місце події і шукати кулі, це все відбувалося приблизно 4 години, а коли він попросив поліцейських надати йому протокол, то йому не дали, оскільки він його не підписав. Після чого, автомобіль забрали на штрафмайданчик. Також ОСОБА_3 вказав, що коли він рухався через залізничні переїзди, то там людей не було і він нікому не створював аварійну обстановку. Зупинився відразу, почувши удари по кузову автомобіля і побачивши в дзеркало заднього виду, що позаду їде поліцейська машина.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають, що викладене в протоколах про адміністративне правопорушення за ст. 122-2, ч.4 ст. 122 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 виконав законні вимоги поліцейських про зупинку та не створював аварійну обстановку на дорозі. Цей факт може бути спростований поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначені в протоколах. Також просили суд долучити письмові пояснення зазначених свідків та за результатами розгляду справи закрити провадження за ч. 4 ст. 122, ст. 122-2 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 не погодився з протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в стані алкогольного сп'яніння він не перебував, не відмовлявся проходити огляд, але хотів це зробити в присутності інших поліцейських, оскільки цим він не довіряв. Однак, в подальшому його згода на проходження огляду на стан сп'яніння була проігнорована, на місці огляд не було проведено, і він не був доставлений до медичного закладу. Вважає, що протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням норм чинного законодавства, тобто поліцейськими не було дотримано процедури встановлення стану сп'яніння та він не проходив огляд на стан сп'яніння ні на місці події, а ні в медичному закладі. А тому вважає, що докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП також відсутні.

Представник та порушник просили провадження у справі закрити.

Щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 185 КупАП ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2. вважають, що даний матеріал необхідно повернути на дооформлення, оскільки відповідно до вимог ч.3 с. 268, ч.2 ст. 277 КУпАП вказана справа повинна була бути розглянута протягом доби з дня одержання суддею справи. Однак працівники поліції в такий термін не забезпечили явку ОСОБА_3 до суду, на даний час суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи не доведеності його вини. Тому просили суд повернути адміністративний матеріал за ст. 185 КУпАП на дооформлення.

Допитана в суді свідок ОСОБА_5- інспектор поліції суду показала, що ОСОБА_3 рухався на своєму автомобілі по вул. Бориспільській в м. Києві, порушуючи ПДР, не реагував на попереджувальні знаки, вони змушені були ввімкнути маячки та подавати звукові сигнали про зупинку, але він не зупинявся. Коли вони його зупинили, то він був у стані сп'яніння, були наявні ознаки - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Водієві було запропоновано пройти тест на алкоголь приладом "Драгер" або проїхати в медичну установу, однак він відмовився, про що було складено протокол. Свідок вказала, що всі розмови з ОСОБА_3 зафіксовані на камеру поліцейського. На питання представника ОСОБА_8 свідок вказала, що автомобіль рухався зі швидкістю від 60 до 80 км/год, змінюючи при цьому напрямок руху, виїжджаючи на зустрічну смугу. В автомобілі були затоновані вікна, і не було видно хто там знаходився, коли під'їхали до переїзду, то ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу і у відчинене вікно він бачив автомобіль поліцейських, на якому світилися сині і червоні маячки, однак на сигнали не реагував.

Також судом допитаний свідок ОСОБА_4 - інспектор поліції, який суду показав, що в районі будинку №37 по вул. Бориспільській в м. Києві автомобіль «Мерседес» не надав їм перевагу в русі, оскільки вони їхали з увімкненими проблисковими маячками, поїхав в напрямку лісу, вони ввімкнули сині і червоні маячки та поїхали за ним, а коли водій їх побачив, прискорив швидкість, на голосові команди не реагував, створював небезпеку для людей і автомобілів, він то пригальмовував, то прискорював рух, не даючи себе обігнати. У гучномовець водія декілька разів було попереджено про застосування зброї. Коли вони рухалися вздовж лісосмуги, пересвідчившись, що нікому не загрожують, свідок застосував зброю, після того, як 5 куль потрапило в автомобіль, водій зупинився. Коли він вийшов з автомобіля, то було видно, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_3 сказав, що вживав пиво. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на приладі «Драгер», на що він погодився, однак потім прийшли його товариші і він відмовився, також він відмовився їхати до медичного закладу, після чого було складено протокол. Відмова була зафіксована в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Також інспектор Дзиганський О.П. вказав, що дані свідки були присутні лише при фіксуванні відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння. Свідками вчинення ОСОБА_3 інших правопорушень вони не були. Свідком створення аварійної обстановки та невиконання вимог про зупинку транспортного засобу була тільки чергова по станції «Лісництво» ОСОБА_9, у якої вони відразу відібрали письмові пояснення. Підставою для зупинки водія ОСОБА_3, крім того, було здійснення ним повороту без увімкнення відповідного показчика.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, представника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_10 та дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, водій ОСОБА_3 рухався на своєму автомобілі НОМЕР_1 по вул. Бориспільській, 47 в м. Києві, виконуючи поворот, не ввімкнув показчик повороту, не дав дорогу патрульному автомобілю, який рухався з проблисковими маячками, та був помічений патрульним автомобілем, після чого поліцейськими водієві було подано сигнал про зупинку, однак останній законну вимогу поліцейських проігнорував та продовжив рух на своєму автомобілі, при цьому, ОСОБА_3 під час руху то пригальмовував, то збільшував швидкість, чим не давав можливості патрульному автомобілю здійснити його обгін, щоб зупинити. Крім цього, рухаючись через залізничний переїзд на станції «Лісництво» з перевищенням швидкості, маневрував по проїзній частині, виїжджаючи на зустрічну смугу, змусив інших учасників дорожнього різко змінити швидкість та напрямок руху, чим створив аварійну обстановку. Під час руху перебував за кермом автомобіля з ознаками алкогольного сп'яніння, та відмовився від проходження огляду у встановленому порядку, а під час зупинки на законну вимогу працівників поліції відмовився надавати посвідчення водія.

Доводи водія ОСОБА_3 щодо не визнання своєї вини за ч.4 ст. 122, ст. 122-2 КУпАП суд не приймає до уваги та розцінює як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки його доводи не відповідають фактичним обставинам справи та повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які в суді чітко вказали, що під час порушення ПДР ОСОБА_3 йому було подано сигнал про зупинку, однак останній таку вимогу не виконав а продовжив рух, під час якого створів аварійну обстановку для інших учасників дорожнього руху та був зупинений шляхом переслідування. Також даний факт підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9, яка вказала, що 18.02.2017 р. приблизно о 13-15 год. вона перебувала на своєму робочому місці на станції «Лісництво» та помітила автомобіль «Мерседес» темного кольору, який рухався на великій швидкості, не зупинився перед переїздом, не пропустив пішоходів, а за ним рухався автомобіль поліцейських, які їхали з синьо-червоними проблисковими маячками та вимагали зупинитись у гучномовець.

Разом з цим суддя не приймає доводи ОСОБА_3, що протокол відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням норм чинного законодавства, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку, оскільки вони повністю спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння.

Разом з цим, суддя не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які були долучені ОСОБА_3 під час розгляду адміністративних протоколів відносно нього, оскільки дані особи були свідками лише факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння, а не свідками інших порушень.

Крім цього, суддя вважає, що підстав для повернення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП на дооформлення немає, оскільки останній був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, до суду з'явився та використав можливість надати свої пояснення, заявляти клопотання та скористатися юридичною допомогою адвоката, що останнім і було зроблено, та вважає за необхідне розглянути даний протокол разом з іншими протоколами, оцінивши всі докази в їх сукупності.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення - ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП , ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати матеріали за протоколом серія БР № 121310 від 18.02.2017 року про адміністративне правопорушення по справі № 753/4107/17, протоколом серія БР № 121312 від 18.02.2017 року по справі № 753/4109/17, протоколом серії БР № 121311 по справі № 753/4110/17 та протоколом серії АА № 095749 від 18.02.2017 року по справі № 753/3881/17 одне провадження і присвоїти справі єдиний унікальний номер № 753/204107/2017.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП і у відповідності до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз'яснити ОСОБА_3, що в разі несплати штрафу в п'ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз'яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання в Державній автомобільній інспекції іспитів для отримання права керування.

Постанова судді пред'являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ