Номер справи 220/95/17
Номер провадження 3/220/78/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

прокурора Матросова С.П.

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Донецької області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжню, яка працює на посаді провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, працюючи на посаді провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості, розташованого за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна,103, 25.03.2015 р. прийняла заяву від свого чоловіка ОСОБА_2 про взяття його на облік у Великоновосілковському районному центрі зайнятості у якості безробітного, внесла вказані відомості до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості України, а також впродовж з 25.03.2015 р. по 18.04.2016 р. надавала йому послуги з пошуку роботи.

Також ОСОБА_1 25.03.2015 р., 01.04.2015 р., 27.05.2015 р., 24.06.2015 р., 22.07.2015 р., 16.09.2015 р., 10.11.2015 р., 12.11.2015 р., 19.11.2015 р., 10.12.2015 р., 30.12.2015 р., 24.02.2016 р., 29.02.2016 р., 09.03.2016 р., 16.03.2016 р., 18.03.2016 р., 28.03.2016 р., 18.04.2016 р. ставила відмітки про відвідування ОСОБА_2 Великоновосілківського районного центру зайнятості, надані послуги та прийняті рішення щодо пошуку роботи останньому.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та Закону України «Про запобігання корупції», працюючи на посаді провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила безпосереднього керівника не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, зумовленого сімейними стосунками з ОСОБА_2, який є її чоловіком, чим вчинила корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та Закону України «Про запобігання корупції», працюючи на посаді провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: прийняла заяву від свого чоловіка ОСОБА_2 про взяття його на облік у Великоновосілковському районному центрі зайнятості у якості безробітного, внесла вказані відомості до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості України, а також впродовж з 25.03.2015 р. по 18.04.2016 р. надавала йому послуги з пошуку роботи та вела табель відвідування ОСОБА_2 Великоновосілківського районного центру зайнятості, тобто допустила суперечність між приватним інтересом та її службовими повноваженнями, що вплинуло на обєктивність і неупередженість при прийнятті нею рішень та вчиненні дій, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Дані обставини підтверджуються:

-протоколами про адміністративне правопорушення від 25.01.2017 року № 12 та № 13;

-копією листа Лівобережного районного у м. Маріуполі Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану від 10.01.2017 р. № 26/15.4-04-30 про наявність актового запису від 17.12.2011 р. про шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8);

-поясненням ОСОБА_1 про те, що про наявність конфлікту інтересів керівництво Великоновосілківського районного центру зайнятості вона не повідомляла ні усно, ні письмово (а.с. 12-13).

-поясненням директора Великоновосілківського центру зайнятості ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_1 не повідомляла його про наявність у неї конфлікту інтересів (а.с. 14-15);

-копією посадової інструкції провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості (а.с. 16-21);

-план-графіком прийому від 25.03.2015 р. (а.с. 23);

-положенням про відділ організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості, відповідно до п. 6.1 якого кожен працівник відділу несе відповідальність за недотримання Закону України «Про запобігання корупції» (а.с. 27-33);

-копією персональної картки ОСОБА_2 як застрахованої особи, що має право на матеріальні виплати з урахуванням страхового стажу, закріпленого за спеціалістом у сприянні працевлаштування ОСОБА_1 (а.с. 34);

-заявою ОСОБА_2 про надання статусу безробітного та такого, що шукає роботу, витягами з наказів про прийняття рішень (а.с. 35, 36-37, 42);

-табелями відвідувань ОСОБА_2 центру зайнятості (а.с. 38-41, 63-70);

-індивідуальними рекомендаціями провідного фахівця ОСОБА_1 щодо сприяння працевлаштуванню ОСОБА_2 (а.с. 43-49);

-розрахунком стажу ОСОБА_2 (а.с. 50-55, 71-79, 83-85).

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративним правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, не визнала і пояснила, що вона не є посадовою особою, оскільки не наділена управлінськими функціями та організаційно-розпорядчими обовязками. Жодних рішень стосовно чоловіка вона не приймала, тому в її діях відсутня суперечність між її приватним інтересом та службовими обовязками. Додала, що директор центру знав, що її чоловік став на облік у центрі зайнятості. Просила закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, доведена в повному обсязі та просив призначити їй адміністративне стягнення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.172-7 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та остаточно призначити стягнення у вигляді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості.

Розділом ІІ посадової інструкції провідного фахівця з питання зайнятості відділу організації працевлаштування населення Великоновосілківського районного центру зайнятості визначено завдання та обовязки, серед яких: перевіряти у клієнта документи, підбирати вакансії, узгоджувати з представником роботодавця можливість співбесіди з кандидатом, оформляти персональну карту клієнта, готувати проекти наказів, здійснювати розрахунок страхового стажу, вести табелі відвідувань та інше.

Згідно представлених суду документів ОСОБА_1 25.03.2015 р. прийняла заяву від свого чоловіка ОСОБА_2 про взяття його на облік у Великоновосілковському районному центрі зайнятості у якості безробітного, внесла вказані відомості до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості України, а також впродовж з 25.03.2015 р. по 18.04.2016 р. надавала йому послуги з пошуку роботи.

Також ОСОБА_1 25.03.2015 р., 01.04.2015 р., 27.05.2015 р., 24.06.2015 р., 22.07.2015 р., 16.09.2015 р., 10.11.2015 р., 12.11.2015 р., 19.11.2015 р., 10.12.2015 р., 30.12.2015 р., 24.02.2016 р., 29.02.2016 р., 09.03.2016 р., 16.03.2016 р., 18.03.2016 р., 28.03.2016 р., 18.04.2016 р. ставила відмітки про відвідування ОСОБА_2 Великоновосілківського районного центру зайнятості, надані послуги та прийняті рішення щодо пошуку роботи останньому.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорювала той факт, що вона не повідомила керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність реального конфлікту інтересів є адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією, та тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під реальним конфліктом інтересів відповідно до ст. 172-7 КУпАП слід розуміти - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Конфлікт інтересів має місце не лише тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень, а й тоді, коли вона лише може вплинути на них.

Наведені і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та п. 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» - не повідомила у встановленому законом і порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, зумовленого її родинним стосунками та службовими повноваженнями, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушила вимоги п. 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» - вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що дане правопорушення вчинене 25.03.2015 р., а виявлено 07.12.2016 р. Отже, передбачені ст. 38 КУпАП строки, не спливли.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1, зокрема, те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, вчинила адміністративне правопорушення вперше, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю необхідним призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.172-7, 283, 284, 285 КУпАП, Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції», Законом України «Про запобігання корупції», ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення:

-за ч.1 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

-за ч.2 ст.172-7 КУпАП - у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

На підставі ст.36 КпАП України остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області. За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя О.М. Якішина