Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/6272/16-п Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю: правопорушника ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_2, 14.021960 року народження , працюючого у Центрі детоксикації та медичного витвереження Бердичівської ЦМЛ, який мешкає за адресою: Житомирська область, бердичівський район, с.Озадівка, вул.. Будівельників, 25,-

в с т а н о в и в:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2017 рокуОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що о 22 годині 50 хвилин 22 листопада 2016 р. у м. Бердичеві Житомирської області по вул. Вінницькій керував автомобілем ВАЗ-21150 (д.н.з. НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова є такою, що не відповідає фактичним даним та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм. Вказує, що освідування проведено із значними порушеннями нормативних актів, які урегульовують цю процедуру, та із встановленими, однак не врахованими судом прямими фальсифікаціями фактів та доказів, наданих суду Бердичівською Центральною районною лікарнею у якій проводився огляд на стан спяніння. Стверджує, що під час його освідування був застосований прилад «Алконт 01 су»), який недозволений для використання МОЗ України, оскільки минув 5-ти річний строк експлуатації зазначеного приладу з дати його внесення до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення (27.10.2010р.), а тому його освідування зазначеним приладом проведене всупереч вимогам п.9 розділу III Інструкції МВС/МОЗ та всупереч приписам п.9 вищенаведеного Порядку (закінчився строк дії Дозволу МОЗ України). Крім того, вказує, що лікар ОСОБА_4 не пройшла і не могла пройти тематичного удосконалення лікарів на підставі Наказів і Інструкцій (згідно тексту наказу ЦРЛ), які втратили чинність 5-6 років тому. Суд в цій частині обмежився не аналізом змісту, а лише наявністю протоколу проведення тематичного удосконалення лікарів та додатку до протоколу, у яких констатується, що лікар ОСОБА_4 пройшла тематичне удосконалення і має користуватися «необхідними документами для складання висновку за формою №029/о, яка затверджена МОЗ України з якою ознайомлені чергові лікарі приймального відділення». Вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та обєктивне дослідження обставин наведеного у протоколі адміністративного правопорушення, а тому необгрунтовано прийшов до висновку про доведеність моєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 та його захисник, підтримавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили постанову суду скасувати а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того захисником було надано доповнення до апеляційної скарги, в якому він зазначив, що освідування ОСОБА_2 проведено із значними порушеннями нормативних актів, які регульовують цю процедуру та те, що під час освідування був застосований прилад «Алконт 01 су», який недозволений для використання МОЗ України, оскільки минув 5-ти річний строк експлуатації зазначеного приладу з дати його внесення до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення (27.10.2010р.), а тому його освідування зазначеним приладом проведене всупереч вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначених вимог закону не дотримався у повному обсязі, неповно встановивши обставини, які мають значення для вирішення справи, та прийшовши у звязку з чим до помилкового висновку про притягнення ОСОБА_2 о адміністративної відповідальності дотримався.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не в повному обсязі відповідає фактичним обставинам справи, та спростовується наданими ОСОБА_2 та його захисником доказами та доводами.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №251404 року від 22.11.2016 р вбачається, о 22:50 22.11.2016 р. у м. Бердичеві Житомирської області по вул. Вінницькій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-21150 (д.н.з. НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння,чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

На підтвердження вказаного правопорушення було надано висновок від 22.11.2016 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 23:30 лікарем Бердичівської центральної районної лікарні Бердичівського району ОСОБА_4 та згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, рівень алкоголю у крові - одне проміле (а. с. 7, 31), акт №45 від 22.11.2016 р. медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Акт від 22.11.2016 р.), з якого вбачається, що ОСОБА_2 від проходження обстеження щодо ходи, пози Ромберга, точних рухів (пальце-носової проби) відмовився, в нього був наявний запах алкоголю з рота, за результатами огляду встановлено діагноз алкогольне сп'яніння, рівень алкоголю у крові - одне проміле, заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) - алкогольне сп'яніння (а. с. 29), в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проводили вказане освідування в медичній установі та підтвердили його результати.

На підставі вказаних доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. І доводи апеляційної скарги в цій частин.

Разом з тим судом не в повному обсязі було досліджено обставини, які стосуються належної сертифікації алкотестеру, який було застосовано при освідуванні ОСОБА_6 та можливості його застосування у відповідності до чинних нормативних актів, які регулюють можливість застосування такого медичного пристрою.

НЕ зважаючи на наявність наведених вище доказів по справі, таких як висновок проь результати ос вдування, пояснення свідків, для встановлення стану сп'яніння водія ТЗ при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, передбачена спеціальна процедура, висновки якої мають грунтуватися не на субєктивній оцінці стану водія працівниками поліції або лікарняного закладу (медичної установи), а виключно на даних огляду, отриманих:

-з використанням технічних засобів (інструментального дослідження);

-в установленому відповідною інструкцією порядку.

Саме на такому застосуванні матеріального (ст.130 КУпАП) і процесуального (ст.266 КУпАП) права наголошується у п.27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за №14.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду чітко визначена однойменною Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735 (надалі - Інструкція МВС/МОЗ).

Пунктом 22 Розділу III зазначеної Інструкції проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів прямо передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Аналогічні вимоги містяться у ч.5 ст. 266 КУпАП України, якої не дотримався суд в обгрунтуванні своїх висновків. Частиною 6 цієї ж норми КУпАП прямо встановлено, що проведення огляду особи на стан алкогольного сп'яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N ПОЗ (із змінами, внесеними Постановою КМ N 888 від 28.10.2015) встановлено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Пунктом 10 цього Порядку визначено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоровя .

В судове засідання Бердичівською ЦРЛ було надано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки на аналізатор вмісту парів алкоголю «Алконт» від 27.10.2010 р. , свідоцтво про державну реєстрацію № 9085/2009 від 03.12.2010 року, дійсне до 03.12.2014 року та дані щодо повірки аналізатора «Алконт 01 су»-U за № 2787-16. Крім того також було надано свідоцтво про державну реєстрацію №5115/2006, видане МОЗ України спеціалізованого приладу визначення концентрації випаровувань етанолу у повітрі що видихається "Алконт 01 су"" (виробник ТОВ «Брестское техническое агентство» Республіка Білорусь), сторк дії якого закінчився 28.04.2011 року.

В судове засідання апеляційного суду на вимогу суду надати сертифікат на алкотестер, який застосовувався при освідуванні ОСОБА_7, дійсний на час його проведення, було надано Бердичівською ЦРЛ копію свідоцтва про державну реєстрацію приладу "Алконт 01 cy-U" вітчизняного виробництва (ТОВ «Науково-виробниче підприємство «АКАДЕМІЯ МЕДТЕХНОЛОГІЙ») №9085/2009 від 27.06.2014, строк дії якого необмежений.

Разом з цим слід зазначити, що на час освідування ОСОБА_2 22.11.2016 року процедура реєстрації медичних виробів, техніки та обладнання зазнала низку змін. Зокрема, всі медичні товари, які вводяться в оборот або вже існують на ринку України, повинні підтвердити відповідність Технічним регламентам і мати відповідні сертифікати та декларацію. Постанови КМУ, що регулюють дане питання, за №753 та 754 від 02.10.2013 та вступили в дію з 1-го липня 2015 року.

Таким чином, після отримання приладом "Алконт 01 cy-U" необмеженого строку дії, встановленого свідоцтвом про реєстрацію №9085/2009 від 27.06.2014 року, процедура реєстрації і визначення періоду дії дозволу МОЗ на застосування цього приладу змінилась.

Зокрема, у п.2-1 обох постанов КМУ чітко встановлено, що надання на ринку та/або введення в експлуатацію медичних виробів, які пройшли державну реєстрацію, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України та були введені в обіг до дати обовязкового застосування технічного регламенту, дозволяється без проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності.

Такі медичні вироби дозволяється надавати на ринку до закінчення строку їх придатності і не більш як пять років з дати введення в обіг, без проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності.

На офіційному сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками Міністерства охорони здоровя України міститься Державний реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення у якому, у свою чергу, наявна інформація щодо свідоцтв про державну реєстрацію медичних виробів, строк дії яких не вичерпано наведені вище свідоцтва на обидва прилади не зазначені серед тих, строк дії яких не вичерпано.

З огляду на те, що за даними свідоцтва про державну реєстрацію, виданого МОЗ України 03 грудня 2010 року за №9085/2009, прилад "Алконт 01су-и" внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволено для застосування у медичній практиці наказом Держлікінспекції МОЗ України від 03 грудня 2010 року, документально підтверджено, що прилад Алконт 01су-U, який використовувався працівником Бердичівської ЦРЛ для освідування на алкоголь ОСОБА_2, було введено в обіг 03.12.2010 року і на час освідування - 22.11.2016 року минув максимально дозволений 5-ти річний термін експлуатації зазначеного приладу.

Таким чином освідування ОСОБА_2 зазначеним приладом проведене всупереч п.9 розділу III Інструкції МВС/МОЗ та всупереч приписам п.10 вищенаведеного Порядку.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що ОСОБА_2 .І. з самого початку його освідування заперечував проти правильності та законності його проведення, суд першої інстанції, недостатньо дослідивши надані Бердичівською ЦРЛ документи щодо сертифікації та дозволів на застосування алкотетеру при освідуванні ОСОБА_2, неправильно застосував норми матеріального права та прийшов до хибного висновку про доведеність встановлення факту його перебування у стані алкогольного спяніння та доведеності вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим на підставі положень п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: