Справа № 463/5914/16-п Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/783/148/17 Доповідач: Марітчак Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, пенсіонера, працюючого оператором газової заправки фірма «Аква-Газ», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року встановлено, що згідно із протоколами про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 09 листопада 2016 року близько 01.00 год., знаходячись за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, вчинив сімейний скандал з колишньою дружиною ОСОБА_2, під час якого виражався нецензурними словами в її сторону, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.1732 ОСОБА_5.

Крім цього, 04 грудня 2016 року близько 00.00 год. ОСОБА_1 знаходячись за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, вчинив сімейний скандал з колишньою дружиною ОСОБА_2, під час якого виражався нецензурними словами в її сторону, погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5.

Не погоджуючись із постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року, потерпіла ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5. Апелянтка зазначає, що про оскаржувану постанову вона дізналась від ДІМ та отримала копію даної постанови 30.12.2016 року, про розгляд справи її, як потерпілу, судом не повідомлялось.

Апелянтка з оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню оскільки вона не відповідає нормам ОСОБА_5. В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст.ст. 245, 280 ОСОБА_5, а саме, розгляд справи відбувся лише за участі особи правопорушника, її, як потерпілу, про розгляд справи судом не повідомлялось, відповідно вона немала можливості надати суду докази протиправної поведінки ОСОБА_1 09.11.2016 року та 04.12.2016 року.

Таким чином при розгляді справи не були з'ясовані та враховані всі обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_4 був склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 173-2 ОСОБА_5. Оскаржувана постанова суду ґрунтується лише на пояснення правопорушника. Крім того, судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 вчиняє насильство в сім'ї систематично протягом тривалого часу, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а Личаківським районним судом м. Львова розглядається справа про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за нанесення їй та сину тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, особу яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відмову в задоволенні апеляційної скарги і залишення оскаржуваної постанови без змін, потерпілу ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3 про скасування оскаржуваної постанови і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з оскаржуваної постанови, апеляційної скарги та пояснення потерпілої ОСОБА_2, суддя першої інстанції розглянула протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 14 листопада 2016 року та від 08 грудня 2012 року, не повідомивши потерпілу ОСОБА_2 про їх розгляд, у звязку з чим остання не змогла надати суду докази вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі адміністративних правопорушень.

У відповідності до вимог п. 3 ст. 278 ОСОБА_5 орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. Однак, суддя першої інстанції, всупереч цих вимог ОСОБА_5, не повідомив потерпілу ОСОБА_2 про час розгляду справи про вчинення стосовно неї адміністративних правопорушень ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 245 ОСОБА_5 завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, цих вимог закону не дотримався, не повідомив про час розгляду справи потерпілу ОСОБА_2, не викликав в судове засідання свідка ОСОБА_6, внаслідок чого не забезпечив повне і об'єктивне з'ясування обставин даної справи, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення про закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона працює вчитиме у школі, по вказаній адресі проживає разом з колишнім чоловіком ОСОБА_1 та двома синами. ОСОБА_1 на протязі 8 років зловживає спиртними напоями, влаштовує посеред ночі скандали, не дає нормально їй та синам відпочити перед робочими днями. 09 листопада 2016 року ОСОБА_1 проснувшись біля 01.00 год. ображав сина ОСОБА_6, з яким він спить в одній кімнаті нецензурними словами, погрожував розправою. Коли вона підійшла і попросила його лягти спати, він став погрожувати їй розправою чужими людьми, погрожував, що спалить її, обзивав нецензурними словами. Все це тривало значний період часу, внаслідок чого ні вона, ні її син ОСОБА_6 не відпочили перед роботою, внаслідок чого їй була завдана шкода психічному здоров'ю, оскільки не відпочивши вночі внаслідок скандалу та погроз вона не змогла повноцінно працювати в школі.

04 грудня 2016 року ОСОБА_1 проснувшись біля 24.00 год., розбудив сина ОСОБА_6, стягував з нього ковдру, коли вона прийшла і попросила його лягти спати, він плюнув їй у лице, обзивав її нецензурними словами, на просьбу заспокоїтись не реагував. Все це тривало значний період часу, внаслідок чого ні вона ні її син ОСОБА_6 не відпочили перед роботою, а їй була завдана цими діями шкода психічному здоров'ю, оскільки не відпочивши вночі внаслідок скандалу та погроз вона не змогла повноцінно працювати в школі.

Свідок ОСОБА_6 пояснив в засіданні апеляційного суду, що його батько ОСОБА_1 постійно вживає алкогольні напої погрожує йому та мамі ОСОБА_2, обзиває їх нецензурними словами, не дає спати, інколи цілу ніч, хоча вони працюють і внаслідок його дій не висипаються. 09 листопада 2016 року батько ОСОБА_1 знаходився у нетверезому стані, проснувшись біля 01.00 год. говорив сам із собою, кричав та обзивав маму нецензурними словами.

04 грудня 2016 року він побудив усіх в 24.00 год., ображав маму нецензурними словами, погрожував розправою, плюнув на неї. Внаслідок його дій вони не спали до ранку, хоча ранком, як він так і мама пішли на роботу.

ОСОБА_1 вини своєї не визнав і пояснив, що це наклеп із сторони колишньої дружини. Разом з тим він визнав, що встає кожен день біля 06.00 год., оскільки це повязано з його роботою.

Як убачається з матеріалів справи про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 ОСОБА_1 та доданих до апеляційної скарги матеріалів, останній неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, зокрема 29 січня 2016 року постановою судді Личаківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 1732 ОСОБА_5 (40 год. громадських робіт), 29 вересня 2016 року постановою судді Личаківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 (40 год. громадських робіт). Крім того, йому висунуто підозру за ч. 1 ст. 125 КК України у звязку з нанесенням легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 та потерпілому ОСОБА_6.

Під час апеляційного розгляду, на думку апеляційного суду, потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 довели, що під час винесення оскаржуваної постанови суддею першої інстанції не дотримано вимог ст. 245, 278 та 280 ОСОБА_5, а саме, розгляд справи відбувся лише за участі особи правопорушника, її, як потерпілу, про розгляд справи судом не повідомлялось, відповідно вона немала можливості надати суду докази протиправної поведінки ОСОБА_1 09.11.2016 року та 04.12.2016 року.

Таким чином висновок судді першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ч. 2 ст.1732 ОСОБА_5 та закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 ОСОБА_5 є передчасним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог ст. 245, 278 та 280 ОСОБА_5, і з порушенням прав потерпілої ОСОБА_2.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення особи відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень за ч. 2 ст.1732 ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_1, який проживає разом з потерпілою в одній квартирі разом із двома синами, маючи взаємні права і обовязки, 09.11.2016 року та 04.12.2016 року вчинив щодо потерпілої дії психологічного характеру (саме обзивав нецензурними словами, погрожував розправою, плюнув в обличчя, не давав їй спати), які могли завдати чи завдали шкоду фізичному або психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_2.

Обставини, викладені у протоколах про вчинення ОСОБА_1 насильства в сімї підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, а тому оскаржувану постанову про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 ОСОБА_5, необхідно скасувати та прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї 09.11.2016 року та 04.12.2016 року.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09.06.2009) в якому суд дав характеристику зобов'язань держави у зв'язку з насильством в сім'ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2, скасування постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року про закриття провадження про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_4 і постановлення нової постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5, за вчинення насильства в сімї 09.11.2016 року та 04.12.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ОСОБА_5, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5, апеляційний суд, враховуючи його особу, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, його вік, який є перешкодою до застосування до нього стягнення у вигляді громадських робіт, вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Керуючись ст. 294, 36, ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року про закриття провадження про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 247 ОСОБА_5 скасувати.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 1732 ОСОБА_5, за вчинення насильства в сімї 09.11.2016 року та 04.12.2016 року і призначити йому стягнення у відповідності до вимог ст. 36 ОСОБА_5 у виді 5 (пяти) діб адміністративного арешту.

Копію постанови направити для виконання в Личаківський ВП ГУНП у Львівській області.

Постанова набирає законної сили після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис ОСОБА_7

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т.М. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 03 лютого 2017 року.

Копія постанови виготовлена «____» __________2017 року

Помічник судді Юрочко В.О.