Справа № 147/84/17
Провадження № 3/147/60/17
ПОСТАНОВА

іменем України

15.02.2017 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Волошин І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Бершадського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №907136 від 13.01.2017 року встановлено, що 13.01.2017 року близько 19 год. 10 хв. в м.Ладижин по вул.К.Маркса водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 ПДР. Огляд на виявлення стану сп`яніння у встановленому порядку проводився в приміщенні Ладижинського ТМО.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що пояснення написані ним в протоколі він писав під тиском, не усвідомлюючи наслідків. Із результатами тесту за допомогою приладу Alcotester 6810 не погоджується, оскільки відповідно до даних чеку останній раз калібрування приладу відбулося 03 листопада 2014 року. Також викликає сумнів і медичний висновок № 22 від 13.01.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки він складався виключно на результатах даних приладу Alcotester 6810, який є не допустимим доказом у справі.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, почала керувати транспортним засобом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім власне показань ОСОБА_1, його вина у вчиненому правопорушенні спростовується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними його тестування на алкоголь (алкотестер «Драгер» 6810, тест № 569, останнє калібрування 03.11.2014), проведеного 13.01.2017 року о 19 год. 32 хв., результат тесту становив 0,65 % проміле.

Згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння…, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452735 від 09 листопада 2015 року, інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, калібрування зазначеного вище приладу «Драгер» здійснюється заводом - виробником, однак, якщо з часу останнього калібрування пройшло більше 6 місяців, то прилад підлягає калібруванню самостійно або сертифікованими організаціями заводу - виробника.

Оскільки з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки(калібрування приладу) до моменту огляду поліцейськими ОСОБА_1 на стан сп'яніння пройшло більше 6 місяців, а до матеріалів справи про адміністративне правопорушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не додано відповідного свідоцтва про повірку приладу «Драгер», вважаю що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Крім того, медичний висновок №22 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2017 року також не можна вважати належним та допустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1, оскільки він складений виключно згідно даних алкотестера «Драгер» 6810, тест № 569, який було визнано таким, що зібраний з порушенням вимог законодавства.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вище проведений аналіз доказів, суд вважає доводи ОСОБА_1 на свій захист обґрунтованими, а його звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП таким, що не знайшло свого підтвердження в суді.

Висновки в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №907136 стосовно ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених судом доказів.

Отже, обставини подій вказують на те, що порушення з боку ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил не доведено.

Враховуючи все викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 245, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя