АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3037/16-п Номер провадження 33/786/19/17Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А. за участі:

секретаря судового засідання - Жури Н.Л.

захисника - ОСОБА_2

апелянта - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 02.11.2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Згідно із постановою, 17.08.2016 року, о 06-30 год. в м. Полтава, по вул. Річковій, ОСОБА_3, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння проводився у Полтавському обласному наркологічному диспансері.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що він незгоден з постановою, просить її скасувати та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Наголошує на тому, що суд розглянув справу у його відсутності порушенні чим порушив його права. Також, на його думку, суддя не звернув уваги на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення та не повернув матеріали на доопрацювання. Стверджує, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а перебував на пасажирському сидінні. Крім того, наголошує на порушенні порядку проведення його огляду на стан сп'яніння.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, заслухавши апелянта, захисника, свідків, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова -скасуванню із закриттям провадження по справі, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Справа розглянута суддею у відсутності ОСОБА_3, який неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи з різних підстав. Аналіз змісту цих заяв свідчить про те, що ОСОБА_3 кожного разу належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин правильними є висновки судді про те, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу перебування справи про адміністративне правопорушення в провадженні суду мав можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП (які йому роз'яснювались при складанні протоколу про адміністративне правопорушення), в тому числі, шляхом користування юридичною допомогою адвоката, наданням суду письмових пояснень та надавання доказів. Однак, ОСОБА_3 цим не скористався та фактично затягував розгляд справи з метою закінчення на час розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням вище наведеного, вважаю безпідставними доводи апелянта щодо порушення судом його права на захист.

В той же час, доводи апелянта про необхідність скасування постанови та закриття провадження по справі є слушними.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

За змістом ст..266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Направлення особи для огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан сп'яніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на змісті протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2016 р. в якому ОСОБА_3 зазначав, що керував авто, випивши приблизно пляшку горілки (а.с.1); - висновку № 375 від 17.08.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_3 на час огляду 12.08.2016 року о 07.16 год. перебував в стані алкогольного сп'яніння та інших матеріалах справи в їх сукупності (а.с.18-19).

Під час апеляційного перегляду були допитані працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також свідок ОСОБА_7

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що саме він керував транспортним засобом, а ОСОБА_3 в цей час перебував на передньому пасажирському сидінні. Пояснив це тим, що на прохання ОСОБА_3 (який напередодні вживав алкогольні напої на корпоративі чи дні народження) повинен був відвезти його на роботу. По дорозі вони зупинилися, свідок пішов справити природні потреби, а коли через 15 хвилин повернувся, машина була зачинена, а ОСОБА_3 зник. В подальшому свідок телефонував ОСОБА_3, але той не відповідав. Переконавшись, що автомобіль ОСОБА_3 зачинений, свідок пішов за своїм авто та поїхав на роботу.

Допитана у судовому засіданні інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Полтаві ОСОБА_5, пояснила, що автомобіль НОМЕР_1 цілу ніч був в орієнтування, так як порушував ПДР, і коли вранці вона з напарником побачили цей автомобіль, розвернулися та під'їхали до нього. В той час коли вони під'їжджали до вказаного автомобіля, то вона побачила, як ОСОБА_3 перелазив з водійського сидіння на пасажирське.

Інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Полтаві ОСОБА_6 дав аналогічні пояснення. Крім того, зазначив, що виявив у ОСОБА_3 ознаки сп'яніння: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини роту. ОСОБА_3 не пропонували на місці,в присутності двох свідків, пройти огляд на стан сп'яніння. Було запропоновано проїхати до ПОНД для проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_3 погодився. Під час огляду в наркодиспансері було встановлено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Стверджує, що огляд на стан сп'яніння проводився в наркодиспансері за допомогою алкотестеру. Не пригадує, щоб у ОСОБА_3 повторно відбиралися проби видихуваного повітря, вимірювався тиск, проводилися пальце-носова проба, тощо.

Згідно витребуваного та дослідженого під час апеляційного перегляду «Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 375 від 17.08.2016 року вбачається, що лікар-нарколог ОСОБА_8 при заповненні Акту послався, в тому числі, на зовнішній вигляд досліджуваної особи, її поведінку, стан свідомості, мовну здатність, вегето-судинні реакції, дихання, артеріальний тиск, ністагм, рухову сферу, ходу, точні рухи, назву спеціального технічного засобу, результати обстеження. Зазначив висновок та діагноз за результатами огляду. При цьому, в Акті зазначено, що за допомогою того ж спеціального технічного засобу проводилося обстеження через 20 хвилин. Однак, результати повторного обстеження в акті не зазначені.

Натомість, дані які відображені в цьому Акті суперечать показанням ОСОБА_3 про те, що лікар його не оглядав, тиск не вимірював, ніяких проб ОСОБА_3 не виконував, а Алкотест він «продував» лише один раз. Суперечать вони і змісту переглянутого в апеляційному суді запису з нагрудної відеокамери інспектора поліції, яким повністю підтверджуються вище зазначені твердження ОСОБА_3 та частково пояснення інспектора Фалалєєва С.Ю., який не може категорично стверджувати, що обстеження відбувалося саме так, як написав лікар. Інспектор точно пригадує лише те, що обстеження за допомогою Алкотесту проводилося лише один раз, після чого почали складати на ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Усунути вище зазначені суперечності шляхом допиту в апеляційному суді лікаря ОСОБА_8 не представилося можливим в зв'язку з тим, що згідно повідомлення головного лікаря Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_9, з 01.01.2017 року ОСОБА_8 в трудових відносинах з установою не перебуває.

Таким чином, під час апеляційного перегляду встановлено, що:

- пояснення інспектора поліції ОСОБА_5 про те, що транспортний засіб Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_2 всю ніч з 16.08.2016 року на 17.08.2016 року перебував в орієнтуванні в зв'язку з неодноразовим порушенням Правил дорожнього руху України - матеріалами справи не підтверджується, а доводи ОСОБА_3 про те, що в зазначений час цей автомобіль під керуванням іншого водія декілька разів зупиняли працівники поліції, але жодного разу не складали протоколу про порушення ним Правил дорожнього руху України - нічим не спростовані;

- відсутні докази керування ОСОБА_3 транспортним засобом о 06.30 год 17.08.2016 року (відеозапис починається з моменту коли ОСОБА_3 знаходиться поза межами транспортного засобу, а тому пояснення інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в цій частині об'єктивно не підтверджуються. Натомість, свідок ОСОБА_7 стверджує, що до зупинки саме він, а не ОСОБА_3 керував транспортним засобом);

- в порушення вимог Розділів І, ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року за № 1452/735 не проводився огляд ОСОБА_3 поліцейськими в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу;

- незважаючи на те, що зміст акту медичного огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння формально підтверджує, що на час огляду він перебуває у стані алкогольного сп'яніння - такий огляд фактично не проводився, що об'єктивно підтверджується змістом відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, який в свою чергу узгоджується з поясненнями ОСОБА_3 та інспектора Фалалєєва С.Ю.. Співставлення змісту вище зазначеного Акту зі змістом відеозапису проведеного медичного огляду свідчить про те, що лікар зробив свій висновок про перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння на підставі аналізу лише одного аналізу повітря, яке видихнув ОСОБА_3, без повторного обстеження через 20 хвилин та без проведення інших методів дослідження, які зазначені в Акті.

З наведеного вбачається, що суддя формально підійшов до розгляду справи та не заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не витребувавши письмових та відео доказів, не допитавши свідків, не перевіривши обставини проведення медичного огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння та відповідальність такого огляду вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року - передчасно дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таке рішення не можна вважати законним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а оскаржувана ним постанова - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 02.11.2016 року щодо ОСОБА_3, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.А.ГОНТАР