АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/42/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду Харківської області від 30.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Суддею було встановлено, що 16.10.2016 близько 18:00 години ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mercedes Benz ML 350», державний номер НОМЕР_1 в районі буд. 44 по пр. Ювілейному в м. Харкові з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що було засвідчено оглядом на стан алкогольного сп'яніння, в присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу «Alkotest Drager 6820» був оглянутий, відповідно до тесту стан сп'яніння ОСОБА_2 склав 1,07 проміле. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2016 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що судом було розглянуто справу за його відсутності чим порушено вимоги ст. 268, 283, 284 КУпАП, вказує, що будучі впевнений у тому що результат перевірки на стан спяніння за допомогою технічного засобу буде негативним погодився пройти за відсутності свідків, при цьому йому не було роз'ясненно його право, у різі не згоди з результатом тесту за допомогою приладу, дати письмові пояснення, та не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Вважає що його огляд було проведено з порушенням норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати, що судом першої інстанції ці вимоги були порушені.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав викладені в апеляційній скарзі обставини.

Частина 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Посилання апелянта на те, що він керував транспортним засобом у тверезому стані спростовуються наявним в матеріалах справи результатом тесту «Драгер» № 6820, який встановив вміст алкоголю у ОСОБА_2 - 1.07 проміле.

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_2 не був згоден з зазначеним результатом огляду, а також те, що йому працівниками поліції не було роз'яснено право пройти відповідне обстеження у медичному закладу.

Посилання апелянта на відсутність свідків під час проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» також не знаходять свого відображення в матеріалах справи та спростовуються наявними поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили що в їх присутності ОСОБА_2 пройшов огляд з використанням технічного засобу.

Судом першої інстанції встановлено що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 100069 від 16.10.2016 року, актом огляду, розпискою ОСОБА_5, який зобов'язався не передавати автомобіль Мерседес Бенц ML350, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 до його отверезіння.

Вказані докази належним чином оцінені судом першої інстанції та прийнято рішення про доведеність вини ОСОБА_2 Апеляційний суд не знаходить підстав вважати висновок суду першої інстанції необґрунтованим, та таким, що не ґрунтується на належних доказах.

Враховуючи викладене, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик