АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривень, та за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 11 грудня 2016 року, о 01 год. 01 хв., керував автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, по а/д Київ-Чоп Е40 М06 на 20км, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 11 грудня 2016 року, о 01 год. 01 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, по а/д Київ-Чоп Е40 М06 на 20км, не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, після чого був затриманий працівниками поліції шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Тойота», державний номер НОМЕР_2, на 22км а/д Київ-Чоп Е40 М06 на 20 км. Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.4 «Правил дорожнього руху», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, допитати у якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інспектора ОСОБА_7., постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі.

У клопотанні про поновлення процесуального строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію постанови судді місцевого суду він отримав 28 лютого 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 07 березня 2017 року, а тому строк апеляційного оскарження ним пропущений з поважних причин.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2. посилався на неповноту судового розгляду, та зазначав, що на місці зупинки його транспортного засобу він проходив огляд за допомогою приладу «Драгер», який не виявив стан алкогольного сп'яніння, однак у протоколі про це не зазначено. Від проходження медичного огляду у присутності двох свідків він не відмовлявся.

Зазначав, що протокол підписаний свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не були присутні під час зупинки транспортного засобу, у протоколі відсутні його письмові пояснення та зауваження, а дані стосовно його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідають дійсності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 28 лютого 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 07 березня 2017 року.

З урахуванням положень, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 046854 від 11 грудня 2016 року, цього ж дня о 01 год. 01 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, по а/д Київ-Чоп Е40 М06 на 20км, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 1/.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 046853 від 11 грудня 2016 року, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1, по а/д Київ-Чоп Е40 М06 на 20км, не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, після чого був затриманий працівниками поліції шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Тойота», державний номер НОМЕР_2, на 22км а/д Київ-Чоп Е40 М06 на 20 км., чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП /а.с. 2/.

Як убачається з даних письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 11 грудня 2016 року, у їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с. 3/.

Разом з тим, дослідженням у судовому засіданні під час апеляційного розгляду паспортних даних особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, встановлено, що ним є особа на прізвище ОСОБА_2

З наведеного убачається, що протоколи про адміністративне правопорушення та пояснення свідків містять неправильні дані в частині зазначення прізвища особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У порушенням вимог ст. 256 КУпАП, інспектор поліції належним чином не перевірив анкетні дані особи, відносно якої він склав протоколи про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколів про адміністративні правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Однак суддя місцевого суду, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду на вказані обставини уваги не звернув, не дослідив обставини, що підлягають з'ясуванню, зокрема правильність анкетних даних особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, та прийняв постанову відносно особи на прізвище ОСОБА_2

З наведеного убачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосував норми процесуального закону та виніс постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягають поверненню до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КУпАП, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КУпАП .

Наведені у апеляційній скарзі доводи про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можуть бути перевірені після належного оформлення протоколів про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 256, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати, та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.