Справа № 675/14/17
Провадження № 3/675/16/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді: Короля О.В.,

при секретарі Мордач К.О.,

за участю прокурора Шудри Ю.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого депутат Ізяславської міської ради Хмельницької області, фізична особа-підприємець, не судимого, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи депутатом Ізяславської міської ради VII скликання м. Ізяслав Хмельницької області, та відповідно до п/п «б», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 17 травня 2016 року під час проведення пленарного засідання X сесії Ізяславської міської ради сьомого скликання, при винесенні на розгляд питання «Про затвердження технічної документації із землеустрою» та розгляду заяви ФОП ОСОБА_2 «Про надання в оренду земельної ділянки по вул. Подільська, 2/1 м. Ізяслав», який є його рідним братом, не повідомив сесію міської ради про наявність реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання сесії міської ради.

Крім цього, ОСОБА_1, будучи депутатом Ізяславської міської ради VII скликання м. Ізяслав Хмельницької області, являючись особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, в порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 17 травня 2016 року під час проведення пленарного засідання X сесії Ізяславської міської ради сьомого скликання, при розгляді питання «Про затвердження технічної документації із землеустрою» та розгляду заяви ФОП ОСОБА_2 «Про надання в оренду земельної ділянки по вул. Подільська, 2/1 м. Ізяслав», який є його рідним братом в умовах реального конфлікту інтересів, проголосував «ЗА» прийняття рішення Ізяславською міською радою № 34/V від 17 травня 2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою» та надання ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки по вул. Подільська, 2/1 в м. Ізяслав.

З пояснень ОСОБА_1, вбачається, що вину визнає, оскільки при голосуванні він не був повідомлений про дію вищевказаних законів.

ОСОБА_1, у судовому засіданні свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП визнав та підтвердив обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, однак такі дії вважає не умисними.

Прокурор в судовому засіданні, вказала, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 04.01.2017 року, складений відповідного до чинного законодавства, та вина ОСОБА_1, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи.

ОСОБА_3 те, що ОСОБА_1, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав, також його вина повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

копією Рішення X сесії Ізяславської міської ради сьомого скликання від 17.05.2016 року № 34/V;

довідкою Ізяславської міської ради від 13.12.2016 року вих.№1507;

витягом з протоколу X сесії Ізяславської міської ради сьомого скликання від 17.05.2016 року;

поясненням ОСОБА_1;

копією заяви про надання в оренду земельної ділянки;

копією договору оренди землі від 01.06.2016 року;

поясненнями депутатів Ізяславської міської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_3;

копією Регламенту Ізяславської міської ради;

копією Правил поведінки депутатів Ізяславської міської ради.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене, зокрема, особами, зазначеними у частині першійстатті 4 цього Закону, за яке законом встановлена кримінальна, адміністративна, цивільно-правова та дисциплінарна відповідальність.

Таким чином, згідно прямої вказівки у ст.1 Закону України «Про засади та протидії корупції» корупційним правопорушенням є тільки умисна дія.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9,33,245,252 КУпАП особа може бути притягненна до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту. Крім цього, згідно примітки 2 до цієї статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

У відповідності з п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідност. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Дослідженими у судовому засіданні доказами беззаперечно встановлено, що в діях ОСОБА_1, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

При визначені міри адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 172-7 КУпАП України, суд також враховує особу винного, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працюючого, розлученого, позитивно характеризується.

Обставиною, яка пом`якшує адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, є його щиросердне каяття, вчинення правопорушення вперше.

Обставин, які б обтяжували адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, суд не виявив.

Тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1, можна застосувати мінімальне покарання, яке зазначене у санкції ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись ст.ст. 36,40-1,172-7, 283-285 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Король О.В.