Справа № 264/271/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, за участі адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції у м. Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 19 січня 2017 року о 04 годині біля будинку № 139 по пр. Металургів в м. Маріуполі керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав свою провину у вчинені адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно 19.01.2017 року керував автомобілем НОМЕР_2 та був зупинений на пр. Металургів інспектором поліції, на вимогу якого пройшов медичний огляд в наркологічному диспансері. За результатами огляду складено висновок про алкогольне спяніння, з яким він не згоден, оскільки алкоголь не вживав.

Незважаючи на це вина ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Інспектор Дімніч І.І. в судовому засіданні пояснив, що 19.01.2017 року близько 04 години було зупинено автомобіль «GEELY MK» під керуванням ОСОБА_3, який рухався по пр. Металургів в м. Маріуполі з боку вул. Покришкіна в напрямку пл. Кірова, за порушення правил дорожнього руху, а саме при здійснення перестроювання у другий ряд водій не вказав вказівник повороту. В ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного спяніння. ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляд у лікарні на що він погодився. За результатами медичного огляду ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_3 не заперечував, що був зупинений працівниками патрульної поліції, які запідозрили наявність у нього запаху алкоголю з ротової порожнини. Ці обставини підтверджуються також доданим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксований факт управління ОСОБА_3 транспортним засобом, а його стан та поведінка засвідчують наявність у інспектора поліції підстав для вимоги щодо проходження у відповідності зі встановленим порядком медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 19.01.2017 року о 4 год. 40 хв. в результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлено ознаки спяніння запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, звуження зіниці очей, ОСОБА_3 направлено на огляд у заклад охорони здоровя.

З копії журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 19.01.2017 року о 4 год. 48 хв. доставлений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1081/25 від 19.01.2017 року о 04 год. 48 хв. лікарем-наркологом в результаті огляду у ОСОБА_3 виявлено невпевнену ходу, мляву міміку, свіжий стійкий запах алкоголю з порожнини рота. Використано технічний засіб для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі газоаналізатор Alcotest 6810 о 4 год. 48 хв. 19.01.2017 року 0,51 ‰, о 4 год. 58 хв. 19.01.2017 року 0,52 ‰. Заключний діагноз: гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена.

За висновком КЛПУ «Міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння № 25 від 19.01.2017 року, ОСОБА_3 перебував у стані гострої інтоксикації в наслідок вживання алкоголю, неускладненої. Підстави для сумнівів у обєктивності медичного огляду та достовірності його результатів відсутні.

Пунктом 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), передбачено право оглянутої особи на одержання висновку щодо результатів її медичного огляду на стан спяніння, яким вона розпоряджається на свій розсуд, тобто може скористатися цим правом або відмовитися від його використання.

Наявність підпису у акті медичного огляду не передбачено Інструкцією, а висновок містить відомості щодо ознайомлення ОСОБА_3 із результатами огляду та відсутність з боку останнього зауважень щодо порядку проведення огляду та заперечень його результатів.

В матеріалах справи відсутні дані щодо перешкоджання ОСОБА_3 в реалізації права на одержання медичного висновку.

В судовому засідання захисник виказував сумніви щодо правомірності зупинки ОСОБА_3 та складання інспектором відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення із посилання на відсутність документів що підтверджують маршрут патрулювання, дислокацію місця несення служби, однак вказані вимоги були передбачені Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.03.2009 N 111, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ N 1329 від 21.12.2016р.

Посилання сторони захисту на спірну підсудність є необґрунтованими, оскільки переглянуті судом відеоматеріали свідчать, що зупинка ОСОБА_3 була здійснена на території Кальміуського району міста м. Маріуполя.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 у супереч вимогам Інструкції не пройшов огляд на місці зупинки не має визначального значення, оскільки ОСОБА_3 дав згоду на проведення його огляду в медичному закладі, який забезпечує більш ретельний та кваліфікований огляд і достовірність його результатів.

Згідно з розділом ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя. Отже спеціаліст, який проводить огляд, повинен бути лікарем наркологом, або отримати відповідну підготовку, наприклад, фельдшер в сільській місцевості легко замінить в цій процедурі нарколога, але в будь-якому випадку участь лікаря обов'язкова, а роль медсестри полягає в допомозі фахівця в медобстеження.

З наданого поліцією відео вбачається, що огляд ОСОБА_3 на стан спяніння був проведений лікарем наркологом за участю медичної сестри, яка виконувала технічну, допоміжну функцію.

Також є необґрунтованими твердження про порушення процедури застосування в наркологічному диспансері технічних засобів, а саме посилання на те, що мундштук алкотестера не розпаковувалася в присутності ОСОБА_3 і таким чином, на думку захисника, міг мати в собі пари алкоголю від попередньо оглянутих осіб. Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 9 розділу ІІІ Інструкції). Вказані документи містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отже підстави для сумнівів в результатах тесту відсутні.

Розділом IX «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції

з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. № 1395, не передбачено обовязковість наведення в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП ознак алкогольного спяніння.

Зауваження ОСОБА_3 щодо невідповідності акту (протоколу) та висновку медичного огляду вимогам закону є необґрунтованими і спрямовані на затягування процесу, що має достатньо стислі законодавчо визначені строки, порушення яких тягне закриття провадження у справі. Тому невизнання порушником своєї провини у даному випадку суд розцінює як прагнення уникнути передбаченої за скоєне правопорушення відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Зважаючи на викладене вважаю необхідним піддати ОСОБА_3 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 320 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко