Справа № 345/1313/17
Провадження № 3/345/332/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2017 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Юрчак Л.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління держпраці в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ПП «РІО-Транс», за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2017 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив триваюче адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене при плановій перевірці ПП «РІО-Транс» 28.03.2017, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП (ч. 1 ст. 41, ст. 41-1, ст. 41-2, ст. 41-3, ст. 188-6), а саме: з наданих для перевірки договорів ЦПХ встановлено, що в ПП «РІО-Транс» у 2016 та 1 кварталі 2017 року трудові відносини з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином не були оформлені.

Перевіркою встановлено, що у 2016 році та першому кварталі 2017 року ПП «РІО-Транс» здійснило фактичний допуск 2 працівників: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до роботи без оформлення трудового договору. За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не цивільно-правова угода. Працівник виконувала певні функції за конкретною посадою. Укладати цивільно-правову угоду при наявності ознак трудових відносин не можна. Договори ЦПХ укладаються не на термін, а на виконання певного обєму робіт. На умовах цивільно-правових договорів можна виконувати ті роботи, що можуть бути завершені конкретним (вимірним) результатом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що працівники наймались на роботу без порушення норм трудового законодавства, а тому просить провадження відносно нього закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також надав суду письмове заперечення на протокол, в якому зазначає, що в період з січня 2016 року по лютий 2017 року між ПП «РІО-Транс» та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори про надання послуг з перевезення вантажів автотранспортними засобами. Так, з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено по 7 договорів про надання послуг з кожним. Світлокопії вказаних договорів долучені ОСОБА_1 до матеріалів розгляду справи про адміністративне правопорушення. Останній вважає, що ці договори є цивільно-правовими, укладені за вільним їх волевиявленням, а цим особам достеменно було відомо про те, що вони не є найманими працівниками в розумінні КЗпП України. Крім того, жодна із цих осіб не зверталась зі скаргами як до органів Держпраці, так і до суду з позовом про оформлення трудових відносин, у разі виконання роботи без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи. Вказані обставини при проведенні перевірки інспектором Управління Держпраці не досліджувались, та не встановлювались, відповідні пояснення від вказаних осіб інспектором не відбиралися.

Також ОСОБА_1 зазначає, що спір щодо правомірності укладених договорів, зокрема, встановлення факту їх удаваності з метою приховати укладення трудового договору, повинен вирішуватись у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено. Такі судові рішення щодо договорів, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні. Тому, твердження інспектора, викладене в ОСОБА_4 перевірки про намір ПП «РІО-Транс» приховати реально існуючі трудові відносини з вказаними особами, є не що іншим як особистим припущенням інспектора, яке не ґрунтується на вимогах законодавства.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, заслухавши думку ОСОБА_1, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір з працівником укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( ч. 3 ст. 24 КЗпП).

Судом встановлено, що в період з січня 2016 року по лютий 2017 року між ПП «РІО-Транс» та фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори про надання послуг з перевезення вантажів автотранспортними засобами.

Відповідно до п.п. 1.2.1 зазначених договорів, виконавець надає замовнику послуги з перевезення вантажів на транспортних засобах, які належать замовнику. Обєм послуг сторони визначають по мірі необхідності, а остаточний обєм послуг зазначається сторонами в актах приймання-здачі наданих послуг (п. 1.3 договору).

Згідно п. 1.4 договорів, виконавець надає послуги на свій ризик, самостійно організовує їх виконання, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, що діють у підприємстві замовника, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, та на інші види державного соціального страхування.

Ч. 1 ст. 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

П. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 13, 14 зазначеного вище кодексу, цивільні права особа здійснює, а обовязки виконує у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 901 цього ж кодексу, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи вищенаведені норми закону, вбачається, що основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює сам процес трудової діяльності, її організацію, а метою цивільно-правового договору є отримання певного результату, який може бути як конкретно-визначеним, так і таким, що є досягненим та спожитим в процесі надання послуги. Підрядник на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує та виконує свою роботу, не зараховується до штату замовника, не видається наказ про прийняття підрядника (виконавця) на роботу, не вноситься запис до трудової книжки. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.

Зазначене також узгоджується із розясненнями, що викладені в листі Мінпраці та соціальної політики України від 31.03.2016 за №3684/2/120ДП-16.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП України, а тому провадження по справі відносно нього слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись Кодексом законів про працю України, Цивільним кодексом України, ст.ст. 9, 41, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя