АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/9501/16-п Головуючий суддя І інстанції: Васильєва Н.М.
Провадження № 33/790/154/17 Суддя доповідач: Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв. 115,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275,60 грн.

Під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції встановлено вину ОСОБА_2 та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України і ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків.

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати. З фактичними обставинами справи не погоджується. Зазначає, що судом першої інстанції не були належним чином встановлені та досліджені всі обставини по справі, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення. Судом не було встановлено та надано оцінку тому факту, що його діяльність повязана з керуванням транспортним засобом, який є єдиним джерелом заробітку. Також, судом першої інстанції не було у встановленому законом порядку повідомлено про час та місце розгляду справи.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали.

Суддя дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката, свідків, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний особисто зясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вказаних вимог закону судом першої інстанції було забезпечено, постанова суду містить опис обставин, що характеризують обєктивну сторону правопорушення, дані обставини встановлені безпосередньо судом при розгляді справи, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 08 грудня 2016 року дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», медичному огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, які збільшують час реакції, знижуючи увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п.9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частинами 4, 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 100311 від 08 грудня 2016 року вбачається, що 08 грудня 2016 року о 01 годині 05 хвилин, в м. Харкові по вул. Тимірязєва, 43, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Водій від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1).

З метою обєктивного встановлення всіх обставин по справі, судом апеляційної інстанції було досліджено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що 08 грудня 2016 року працівниками поліції їх було залучено в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. В їх присутності водій автомобілю «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння та підпису постанови про адміністративне правопорушення та протоколу серії АП2 № 100311 відмовився (а.с. 6,7).

Відповідно до розписки, складеної 08 грудня 2016 року, ОСОБА_6 прийняв автомобіль «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, та зобовязався доставити його на місце стоянки (а.с. 8).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 надані пояснення, в яких зазначив, що автомобіль «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, був препарований біля його дому та не перебував під його керуванням. Підставою проведення працівниками поліції огляду та перевірки була відсутність освітлення номерного знаку транспортного засобу. За результатом даної перевірки працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., який він сплатив в той же день. Він не памятає чи було працівниками поліції запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння. Через певний час він отримав протокол про адміністративне правопорушення, складений за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити. Посилався на відсутність свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 100311 від 08 грудня 2016 року.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка інспектор роти № 6 батальйону № 2 УПП в м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_7 зазначив, що 08 грудня 2016 року під час патрулювання закріпленої за екіпажем 0651 території, на перехресті вулиці Тимірязєва та вулиці Даргомижського, було виявлено автомобіль «Daewoo Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1, який їхав з відсутнім освітлення номерного знаку. Даний транспортний засіб здійснив поворот на вул. Тимірязєва та зупинився біля автомобільної стоянки. Побачивши працівників поліції ОСОБА_2 намагався зникнути з місця зупинки транспортного засобу, проте працівниками поліції він був затриманий. Під час проведення перевірки було встановлено у ОСОБА_2 ознаки алкогольного спяніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння, від якого він відмовився. Зважаючи на зазначене, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та постанову про порушення ч.1 ст. 121 КУпАП, яку ОСОБА_2 не оскаржував. При пропонуванні ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння, складанні протоколу та постанови, розясненні ОСОБА_2 прав були присутні два свідки, залучені за місцем проведення перевірки. Один з свідків був водієм служби таксі, а другий пішоходом.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка командир роти № 6 батальйону № 2 УПП в м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_8 надав пояснення, аналогічні поясненням інспектора роти № 6 батальйону № 2 УПП в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_7 Також вказав, що під час розяснення ОСОБА_2 прав, останній ігнорував працівників поліції.

Особа в стані алкогольного спяніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП. Умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 Обставини порушення водієм наведених п. 2.5 Правил дорожнього руху України вимог, судом першої інстанції встановлені у повному обсязі.

Що ж стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, що належний йому автомобіль не перебував під його керуванням, то суд апеляційної інстанції вважає їх сумнівними та недоведеними. ОСОБА_2 та його представником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують дані доводи.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи стосовно відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи та досліджені судом першої та апеляційної інстанції.

Що ж стосується доводів адвоката щодо відсутності свідків в момент, коли працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння та складення адміністративного протоколу, то суд вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями свідків, та показаннями, наданими працівниками поліції, які були допитані в якості свідків, під час розгляду справи. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний двома свідками: ОСОБА_9 та ОСОБА_5

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 стосовно того, що його діяльність повязана з керуванням транспортним засобом, який є єдиним джерелом заробітку, не є правовою підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Колтунова