Справа № 163/322/17
Провадження №3/163/236/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0176/205020101/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2 Даріуша Мірослава (SLOMKA DARIUSZ MIROSLAW), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4, що проживає за адресою: ОСОБА_4, 22-100 м.Хелм, вул.Рампа Бжеска, 20, підприємця, РНОКПП 3, закордонний паспорт серії ЕН №1355081, виданий 21.11.2014 року Воєводою Любельським /3/, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 Мірослав (SLOMKA DARIUSZ MIROSLAW) 22.01.2017 року приблизно о 23 год. 22 хв., слідуючи з України в ОСОБА_4 через митний пост Ягодин Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю зелений коридор, в якості водія автомобіля марки «BMW Х6», реєстраційний номерний знак LU566CХ, переміщував при собі, окрім дозволеної до вивезення за межі України без письмового декларування та надання дозвільних документів суми іноземної валюти в розмірі, еквівалентному 10000 євро, валюту, яка склала понад допустиму до вивезення норму готівки, в сумі 700 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.01.2017 року становить 19209,47 грн., чим порушив вимоги п.4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою зазначену валюту, яка підлягала обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.366 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак свої права та інтереси доручив представляти захиснику ОСОБА_3 згідно укладеної угоди про надання правової допомоги.

Крім цього, ОСОБА_2 через свого захисника подав письмові пояснення від 12.02.2017 року, у яких, з приводу інкримінованих йому правопорушень вказав, що через погіршення стану здоровя та необхідність проходження курсу лікування, яке є дороговартісним, він був вимушений позичити у сестри своєї цивільної дружини ОСОБА_5 кошти (майже 22000 доларів США), так як особисто таких коштів не мав. Повертаючись в ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5, під час проходження митного контролю на смузі руху «зелений коридор», на запитання працівника митниці назвав суму і показав кошти, які вони переміщують, однак після перерахунку цих коштів по курсу у євро, інспектор митниці повідомив, що переміщувана ними сума перевищує дозволену на 1700 доларів США. За викладених обставин вважає, що валюту він задекларував в усному порядку. Крім цього, вказав, що українську мову він розуміє погано, а перекладачем йому під час складання протоколу був залучений інший працівник митниці, який при написанні пояснень ввів його в оману, зазначивши, що при написанні у поясненнях про помилку в обранні смуги руху «зелений коридор» валюта йому буде повернута.

Захисник ОСОБА_3 з огляду, на викладені пояснення його підзахисного, просив провадження у справі за ст.472 МК України закрити за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення. При вирішенні питання відповідальності ОСОБА_2 за ст.471 МК України просив врахувати, що кошти останній переміщував для оплати курсу свого лікування, тому провадження в цій частині також закрити за малозначимістю вчиненого правопорушення. Крім цього, зауважив, що під час складання протоколу про ПМП було порушено права ОСОБА_2, оскільки він є громадянином ОСОБА_4, а перекладач до участі у справі не залучався та протокол з перекладом на польську мову йому не вручався.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Суд, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті, адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч.2 ст.366 МК України «зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та /або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Отже, обравши смугу проходження митного контролю «зелений коридор», особа несе відповідальність за порушення умов (порядку) його проходження.

Із наявної у справі копії закордонного паспорта серії ЕН №1355081, виданого 21.11.2014 року Воєводою Любельським /3/, та інших матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є нерезидентом України.

Відповідно до п.п.1, 4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року (далі Інструкція), фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа - нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, якщо сума готівки, що вивозиться, не перевищує суми готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезенні в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Тобто, з огляду на вказані положення Інструкції в розрізі вимог ч.4 ст.374 МК України, при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів, які згідно п.57 ч.1 ст.4 МК України, охоплюють також поняття валютних цінностей, вартістю понад 10000 євро, громадяни, зокрема, нерезиденти, зобов'язані обрати загальну смугу пропуску "червоний коридор", подати письмову декларацію та доказ письмового декларування валюти понад еквівалент 10000 євро митному органу при її ввезенні в Україну.

Отже, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», нерезидент за переміщення через митний кордон України понад дозволену норму іноземної валюти в сумі 10000 Євро, несе відповідальність за ст.471 МК України. Та обставина, що ОСОБА_222.01.2017 року слідував через митний кордон України автомобілем марки ««BMW Х6», р.н.з. LU566CХ, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» стверджується копією відповідного талона для проходження по «зеленому коридору» (а.с.8).

Як вбачається з акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.01.2017 року за №205020101/2017/10000Е, за результатами повного митного огляду вказаного автомобіля було встановлено, що ОСОБА_2 переміщує 43700 польських злотих та за результатами перерахунку валюти в службовому приміщенні митниці було також встановлено наявність в останнього ще 700 доларів США, які він видав добровільно з кишені власної куртки. Валюта, що не перевищувала встановлені обмеження не вилучалась (а.с.5).

Доказів дотримання ОСОБА_2 умов переміщення валюти понад дозволену норму, що наведені у постанові Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року, а саме, обовязкового письмового декларування та подання митному органу відповідних документів, підтверджуючих їх декларування при ввезенні в Україну, у справі немає та в судовому засіданні стороною захисту таких не надано.

Зазначене вказує на наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації тих же дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд вважає, що така кваліфікація його дій є безпідставною, у звязку з відсутністю ознак даного правопорушення.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

ОСОБА_2 у поданих суду поясненнях вказав, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщувану ним валюту та добровільно видав її для перерахунку.

Такі пояснення ОСОБА_2 обєктивно узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про ПМП, актом огляду, службовою запискою інспектора митниці та письмовими поясненнями громадянки ОСОБА_5 від 12.02.2017 року, яка слідувала разом з ним в якості пасажира.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких переміщувана ОСОБА_2 валюта була задекларована в усній формі, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про валюту, яка підлягала обов'язковому письмовому декларуванню.

Крім цього, суд не вбачає підстав вважати про допущення порушень прав ОСОБА_2, оскільки останній про залучення іншого перекладача під час складання протоколу про ПМП не клопотав, а на стадії судового розгляду справи скористався послугами захисника.

Вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_2 та одночасно розглядаючи клопотання захисника про звільнення останнього від відповідальності за ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

Надані стороною захисту: боргову розписку та направлення до лікарні, суд при визначенні обсягу відповідальності ОСОБА_2 до уваги не приймає, оскільки встановити діагноз хвороби останнього з даних документів не видається можливим та вартості лікування у них взагалі не зазначено, тому вважати, що кошти переміщувались в ОСОБА_4 саме з метою покриття лікування, підстав немає.

За змістом ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З врахуванням фактичних обставин справи та характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що вищенаведені обставини не є достатніми для застосування відносно правопорушника положень ст.22 КУпАП та можуть враховуватись судом лише при визначенні виду та міри стягнення.

Таким чином, з огляду на доведеність вини ОСОБА_2 та наявність встановлених обмежень щодо переміщення валюти, стягнення на нього слід накласти у чіткій відповідності з санкцією ст.471 МК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією валютних цінностей, що склали понад допустиму до вивезення за межі України норму, як такі, що є обмеженими до переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП, п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 Даріуша Мірослава (SLOMKA DARIUSZ MIROSLAW) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 700 (сімсот) доларів США, вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №0176/205020101/17 від 23.01.2017 року та прийнятих 23.01.2017 року бухгалтерією Волинської митниці ДФС, згідно квитанції до прибуткового касового ордера за №5.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 Даріуша Мірослава (SLOMKA DARIUSZ MIROSLAW) за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 Даріуша Мірослава (SLOMKA DARIUSZ MIROSLAW) в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6