Справа № 466/9989/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» березня 2017 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції м. Львові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого старшим інспектором з особливих доручень Управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у Львівській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №089838 від 16.11.2016 року 16 листопада 2016 року о 19.00 год. гр. ОСОБА_1 в м. Львові по вул. Крушельницької,5, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. ВС 8420АТ, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, в якому знаходився водій ОСОБА_2, завдавши автомобілям технічних пошкоджень та матеріальних збитків, порушивши вимоги п. 13.1 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Додатково пояснив, що його знайомий ОСОБА_3 хотів придбати у нього автомобіль, який він мав намір продати. 16 листопада 2016 року вони вирішили протестувати даний автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. ВС 8420АТ. ОСОБА_3 сидів за кермом автомобіля, коли скоїв ДТП.

Захисник гр. ОСОБА_1 у суді просив визнати ОСОБА_1 не винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що в момент зіткнення, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобілем керував гр. ОСОБА_3 Після вчинення дорожньо- транспортної пригоди були викликані працівники патрульної поліції. Всі учасники ДТП довго чекали на приїзд працівників поліції, тому ОСОБА_3 поїхав додому, він не зміг їх через сімейні обставини. ОСОБА_3 сказав, що як приїдуть працівники патрульної поліції, щоб йому зателефонували і він приїде на місце. Однак, працівники поліції склали протокол на ОСОБА_1 Вважає, що потерпілий ОСОБА_4 говорить, що за кермом був ОСОБА_1, оскільки думає, що страхова компанія не виплатить йому страхового відшкодування.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 16 листопада 2016 року близько 19.00 год. він здійснив зупинку свого автомобіля НОМЕР_1 у крайньому лівому ряді по вул. Крушельницької у м. Львові, після чого відчув удар в праву задню частину автомобіля. Він викликав працівників патрульної поліції, яких вони очікували 60 хв. З автомобіля марки «Chevrolet Aveo», похитуючись, вийшов ОСОБА_1 Він бачив, що за кермом даного автомобіля був ОСОБА_1

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_3, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що він знав, що ОСОБА_1 продає свій автомобіль, тому він вирішив протестувати вказаний автомобіль. 16 листопада 2016 року, попередньо домовившись з ОСОБА_1, після роботи підїхав до нього додому, та він сів за кермо автомобіля НОМЕР_1. Вони поїхали в сторону вул. Стрийської у м. Львові, де до них в автомобіль підсів знайомий ОСОБА_1 Рухаючись по вул. Крушельницької у м. Львові автомобіль занесло через погані погодні умови, було слизько і в результаті чого сталося ДТП. Після чого було викликано працівників патрульної поліції. Йому, ОСОБА_3, потрібно було їхати додому, оскільки дружина мала йти на збори на роботу, а вдома залишалося двоє малолітніх дітей. Тому він залишив місце ДТП і поїхав додому, але попросив ОСОБА_1, що якщо приїдуть працівники патрульної поліції, він приїде на місце. Після того як він повернувся на місце ДТП працівники патрульної поліції склали протокол на ОСОБА_1 Він, ОСОБА_3, пояснював їм, що він сидів за кермом вказаного автомобіля, але вони не хотіли переписувати протокол. Він не знає потерпілого, але вважає, що потерпілий ОСОБА_2 стверджує, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1, оскільки боїться, що йому не виплатять страхове відшкодування.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушння передбаченого ст.124КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 16.11.2016р. серії АП2 №089838;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2016р. серії АП2 №082244;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2016р.;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6;

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.124 КУпАП, оскільки він, порушив вимоги п.13.1 ПДР України, оскільки водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_3, оскільки вони не перебувають в логічному та обєктивному звязку з іншими доказами по справі, крім цього він є товаришем правопорушника.

У відповідності до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Як вбачається з протоколу, адміністративне правопорушення було вчинено 16 листопада 2016 року. Станом на час розгляду справи судом, тобто, на 01 березня 2017 року закінчився строк, протягом якого відповідно до положень ст. 38 КУпАП могло бути накладено адміністративне стягнення на правопорушника.

У відповідності до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП в разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю.

Із наведеного слідує, що строки визначені ч. 4 ст. 38 КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1324 КУпАП минули.

За зазначених вище обставин приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_7