Справа № 300/946/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Повідайчика О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Повідайчика О.І., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду від 17 листопада 2016 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, директор Нижньоворітського територіального центру соціального обслуговування ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200(десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 20.08.2016 року близько 21 год. 30 хв., в с.Біласовиця Воловецького району Закарпатської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння, він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову адвокатом Повідайчик О.І. в інтересах ОСОБА_1 подана апеляційні скарга, в якій ставиться питання про скасування постанови судді Воловецького районного суду від 17.11.2016 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на незаконність та необгрутованість постанови судді щодо ОСОБА_1, оскільки висновки суду про винуватість останнього у вчиненні правопорушення, на його думку, зроблено формально, такі не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються жодним доказом у справі. На думку апелянта, судом першої інстанції було проігноровано те, що дії працівників поліції суперечили вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп»яніння в частині вказівки про недопустимість зазначення свідками у даній справі працівників поліції. Крім того зазначає, що приєднаний до адмінпротоколу відеозапис фіксації нібито допущеного ОСОБА_1 порушення, створений на 5 годин раніше події, що ставиться в вину останньому і такий фіксувався приватним мобільним телефоном працівника поліції ОСОБА_3 Вказує також на упередженість судді Вотьканича В.А. в даній справі, оскільки цим же суддею було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 на дії працівників поліції, у зв»язку з цим судді Вотьканичу В.А. було заявлено відвід, який в порушення вимог ст..81 КПК України, був розглянутий ним же і в задоволенні відводу необґрунтовано відмовлено, що на думку апелянта свідчить про порушення при розгляді справи принципу неупередженості судді та його безсторонності. Зазначає також про порушення судом норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, що позбавило їх можливості реалізувати свої права, передбачені ст.ст. 268, 271 КУпАП та вплинуло на повноту і об»єктивність судового розгляду. Звертає увагу на порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року щодо допущених працівниками поліції порушень при забезпеченні огляду ОСОБА_1 на стан сп»яніння в закладі охорони здоров»я.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката Повідайчика О.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, провівши допит свідків - працівників поліції ОСОБА_3. та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги закону, а також вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не дотримано.

Як видно із наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 26.08.2016 року, адвокат Повідайчик О.І. взяв на себе зобов»язання, окрім іншого, захист ОСОБА_1 у справі про адміністративну відповідальність.

Із матеріалів судової справи вбачається, що її розгляд був призначений на 17.11.2016 року на 09-ту годину (а.с.15).

Між тим, в матеріалах справи міститься заява адвоката Повідайчика О.І., подана до Воловецького районного суду 17.11.2016 року о 11 год. 30 хв. про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, в якому адвокат зазначив про те, що останній після вирішення питання про відвід судді бажає особисто приймати участь в її розгляді. В цій же заяві адвокат Повідайчик О.І. вказав про його зайнятість у іншому процесі в м.Ужгороді, необхідність його вибуття після 11-ої години до м.Ужгорода для участі в іншій справі, про що надав підтверджуючі документи.

З вказаної заяви адвоката Повідайчика О.І. об»єктивно вбачається, що станом на 11 год. 30 хв. 17.11.2016 року розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не завершився, у зв»язку із заявленим відводом судді Вотьканичу В.А.

Крім того, адвокатом Повідайчик О.І. о 13-ій год. 10 хв. 17.11.2016 року подана телефонограма до Воловецького районного суду про те, що ОСОБА_1 знаходиться на лікуванні, у зв»язку з чим останній просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення на інший день.

Відтак, мотиви, зазначені у постанові суду від 17.11.2016 року щодо належного повідомлення ОСОБА_1, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи та відсутність клопотань про відкладення розгляду, в даному випадку, не відповідають наведеним даним та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся у його та його захисника відсутності що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про гарантування кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи. Такі порушення є безумовною підставою для скасування даної постанови.

Крім того, із матеріалів справи видно, що 17.11.2016 року захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом Повідайчик О.І. подана заява про відвід судді Вотьканича В.А., у зв»язку з тим, що постановою від 18.10.2016 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 на незаконні дії працівників Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області та визнання дій протиправними, предметом розгляду якого були, в тому числі, і обставини складання 20.08.2016 року щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП .

Враховуючи, що чинним законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачений порядок вирішення заяв та клопотань про відвід судді, у зв'язку з чим суду слід застосовувати аналогію права та аналогію закону,зокрема, у даному випадку вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України, які регулюють аналогічні відносини щодо вирішення питання про відвід.

Зокрема, згідно ст.80, ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді (в тому числі самовідводу), який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Такий порядок відводу суддів простежується сталою судовою практикою.

Однак, в порушення вказаних вище положень, для розгляду заяви захисника ОСОБА_1 - адвоката Повідайчика О.І. про відвід судді Вотьканича Ф.А., автоматизованою системою документообігу суду, чомусь згідно протоколу автоматизованого визначення судді від 17.11.2016 року, визначено цього самого суддю. (а.с.28) .

Проте, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Не зважаючи на це, без дотримання вимог ст.ст.35,75,81 КПК України, заяву про відвід судді розглянув та відхилив суддя, якому цей відвід і був заявлений. Одночасно, без дотримання вимог ст..268 КУпАП суддею цього ж дня постановлено судове рішення, чим порушено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_5 на захист та права на справедливий суд, є обґрунтованими, у зв»язку з чим постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Разом з тим, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 20.08.2016 року близько 21 год. 30 хв. в с.Біласовиці Воловецького району працівниками поліції був зупинений за підозрою у керуванні транспортним засобом марки «ВАЗ 21014» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп»яніння, проте, в присутності свідків від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.08.2016 року обставини про відмову ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп»яніння підтверджується і рапортами інспектора сектору в складі Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 та інспектора Воловецького ВП Мукачівського ВПГНУП в Закарпатській області ОСОБА_4, що ними підтверджено і в судовому засіданні апеляційного суду.

Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження медичного огляду на стан сп»яніння та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП минуло більше трьох місяців, відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на нього, у зв»язку із необхідністю скасування постанови суду першої інстанції, не може бути накладено, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.38, 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Повідайчика О.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Воловецького районного суду від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження в справі щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст..38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Крегул