Справа № 360/340/17-п Головуючий у І інстанції Гумбатов В. А.
Провадження № 33/780/372/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 07.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подану ним апеляційну скаргу на постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року, винесену відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого інженером в ТОВ «Центр сервісного обслуговування «Київський регіональний центр», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 20 січня 2017 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, на території гаражного кооперативу «Старт» по вул. Комсомольській в смт. Бородянка Київської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечного інтервалу руху, в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем ЗАЗ-FORZA, реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п.п. 2.9 «а», 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинених ним адміністративних правопорушень, просить оскаржувану постанову суду змінити та помякшити застосоване до нього стягнення, обмежившись штрафом без позбавлення його права керування транспортними засобами. На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що позбавлення його права керування транспортними засобами на один рік призведе до звільнення його з роботи, оскільки керування автотранспортом є невідємною та обовязковою складовою його службових обовязків та втрати єдиного джерела заробітку для своєї сімї. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що він є єдиним годувальником у своїй сімї, так як його дружина перебуває на 7-му місяці вагітності. Оскаржувана постанова, на думку апелянта, не відповідає нормам Конституції України, та фактично її виконання позбавить його права на працю, а його сім'ю - на достатній життєвий рівень.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, заслухавши його пояснення, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів адміністративної справи, судом було своєчасно, всебічно, повно та обєктивно, відповідно до ст. 280 КУпАП, зясовано всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення, при цьому заслухано пояснення ОСОБА_1, який підтвердив обставини вчинених ним адміністративних правопорушень, а також на підтвердження вказаних обставин досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, фактичні дані, що містяться на схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди (а.с.14), в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6-9). За результатами тестування на стан спяніння, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,13 проміле.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбаченоих ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП знайшов своє підтвердження і в ході апеляційного перегляду справи. Більш того, в матеріалах справи про адміністративні правопорушення наявні оригінали квитанцій про сплату ОСОБА_1 штрафу, визначеного оскаржуваною ним постановою місцевого суду.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, в межах санкцій ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП, з урахуванням характеру вчинених правопорушень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо зміни постанови Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року та не призначення йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не ґрунтуються на законі, так як санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу з обовязковим позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко