"04" квітня 2017 р. Справа № 363/364/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в Київській області, Вишгородському районі, с. Демидів, вул. Ірпінська, 26,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколів про адміністративні правопорушення, 21 січня 2017 року близько 22 год. ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Овруч, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та не спричинить перешкод для інших учасників дорожнього руху, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Правопорушник та його представник в суді вину у порушенні ПДР України, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди не заперечували. Разом з тим, на обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначили, що алкогольних напоїв останній не вживав, з результатом огляду за допомогою приладу «Драгер» не погодився, коли протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння складено більше ніж через три години з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив 10.1, 10.4 та 13.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 21 січня 2017 року та письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21 січня 2017 року.

Відтак суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п. 9-10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом останньої норми слід дійти висновку, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів в усякому разі не може бути проведений пізніше 2-х годин з моменту виникнення відповідних підстав, оскільки у разі незгоди водія з його результатами той обовязково доставляється до найближчого закладу охорони здоровя в межах згаданого часу.

Такий порядок огляду регламентовано і встановлено також ст. 266 КУпАП.

Зокрема, в ній передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак недотримання вказаного порядку має наслідком недійсність здобутих доказів, що прямо передбачено Законом.

У той же час як вбачається зі складеного протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння 21 січня 2017 року о 22 год. 00 хв. і саме з цього моменту у працівників поліції виникли підстави для проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння.

Однак огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного спяніння проведено лише о 01 год. 05 хв. 22 січня 2017 року, тобто після спливу двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а саме через 3 год. 05 хв.

За таких умов з матеріалів справи не можна встановити, що протокол складено з дотриманням вказаних вимог законодавства, а огляд ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог вказаної Інструкції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки встановлений законом порядок зясування обставин даного правопорушення не дотримано, протокол достатніх доказів на підтвердження зазначеного не містить, вказані в ньому дані не можуть бути підставою для безсумнівного притягнення особи до адміністративної відповідальності і накладення на неї стягнення.

Вказані в протоколі посилання на виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння доказами здобутими в установленому законом порядку не підтверджуються.

В рішенні «ОСОБА_3 проти України» ЄСПЛ констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності. Причому люди вправі очікувати дії процедурних гарантій.

За таких обставин висновок про перебування особи в стані алкогольного спяніння є необґрунтованим, який ґрунтується на доказах отриманих з порушенням вимог Закону, а тому в основу судового рішення покладені бути не можуть в силу вимог ст. 62 Конституції України.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

Відтак твердження ОСОБА_1 про інші обставини пригоди в суді не спростовані, докази на підтвердження його винуватості в необхідному обсязі суду не представлено.

Відтак, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 124, ч. 2 ст. 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП №363/364/17 та ст. 124 КУПАП №363/365/17 обєднати в одне провадження та присвоїти номер 363/364/17.

Визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. (отримувач: Державний бюджет Вишгородського району; р/р 0001; банк: ГУ ДКУ у Київській області; МФО 821018; ОКПО 37955989, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху).

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя