Справа № 544/252/17
Пров.№3/544/71/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Нагорної Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Укратрансбезпеки у Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацюючий, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення Серії ІІ №0000055 від 02.03.2017 зазначено, що ОСОБА_1 02.03.2017 року о 09 год. 10 хв. по вул. Соборна, 42, надавав послуги з перевезення пасажирів у таксі на автомобілі НОМЕР_1, без оформлення ліцензії, чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши при цьому, що він господарською діяльністю по перевезенню пасажирів не займається. Коли зупинили його автомобіль, то ніяких пасажирів в салоні не було. Власний автомобіль НОМЕР_1, на даний час він продав.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України розяснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

За змістом ст.164 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за перевезення пасажирів без ліцензії та реєстрації особи як підприємця, а, перш за все, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи субєктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII.

Між тим, згідно з протоколом, складеним інспектором управління Укртрансбезпеки, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 02.03.2017 року о 09 год. 10 хв. по вул. Соборна, 42, надавав послуги з перевезення пасажирів у таксі на автомобілі НОМЕР_1, без оформлення ліцензії, чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

З наведеного убачається, що у протоколі особа, яка його складала, мала навести відповідні норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, та яку саме порушив ОСОБА_1 і у чому це виразилося, однак цього в протоколі вказано не було.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення інспектор з-поміж наведених, чи інших норм, мав вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які на його думку ОСОБА_1 порушив, та інкримінувати їх йому.

Крім того в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів у таксі, не вказані прізвища пасажирів. Крім того не відображена систематичність його дій по здійсненню господарської діяльності, відсутня інформація про регулярність, самостійність та суттєвість діяльності ОСОБА_1, а також не вилучені гроші, одержані внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, що унеможливлює встановити мету субєкта господарювання щодо отримання прибутку.

Окрім того суд зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 додано фотокартку з зображенням автомобіля НОМЕР_1, на якому встановлена фішка таксі. Однак наявність такої фотокартки не доводить того, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю систематично та отримує прибуток від перевезення пасажирів.

При цьому суд зазначає, що за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензії, передбачена відповідальність ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі викладеного суд зазначає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.248, 249, 251, 252, 280, 283-291 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУАП закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Нагорна