Справа № 569/2788/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумова С.В.

при секретарі Слакві - Марчук Н.В.,

особи яка притягається

до відповідальності ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Рівному в про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в:

11 лютого 2017 року заступником командира роти №3 батальйону УПП в м.Рівному молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 254770 серії БР, згідно з яким, 11.02.2017 року о 19 год. 55 хв. в м.Рівне по вул. В.Чорновола, ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT KANGO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.02.2017 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху у звязку з чим, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що керував транспортним засобом 11.02.2017 року будучи тверезим, алкогольні напої він взагалі не вживає. Його зупинили працівники поліції та винесли постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №123114 серія АР від 11.02.2017 року. Дана постанова не оскаржувалася, штраф у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. було оплачено. У ході складання постанови поліцейський сказав, що оскільки у нього поведінка не відповідає обстановці, наявний запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук він вживав алкоголь. Він заперечував та зазначав, що вживав лікарський засіб, однак поліцейський наполягав, що він у стані алкогольного спяніння. Незапропонувавши провести огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, поліцейські доправили його до медичного закладу. Направлення на огляд водія транспортного засобу на місці зупинки заповнене не було.

Представниками ОСОБА_1- ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було зазначено, що під час проведення огляду на стан алкогольного спяніння було допущено ряд порушень, а саме: початок огляду на стан алкогольного спяніння без направлення на такий огляд, неналежне заповнення акту медичного огляду, сфальшовано час проведення огляду, недотримання 20-хвилинного проміжку між повторним обстеженням за допомогою спеціального технічного засобу, неоднозаначна оцінка результатів огляду, неознайомлення з висновком щодо результатів медичного огляду.

Крім того, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказали, що в протоколі про адміністративне правопорушення БР №254770 від 11.02.2017 року зазначено, що ОСОБА_1 ніби, порушив вимоги п. 2.9. (а) правил дорожнього руху. Повідомила, що, відповідно до п.2.9.(а) правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ 10.10.2001 року № 1306 (з подальшими змінами та доповненнями), водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. ОСОБА_1 не порушував вищевказаної норми ПДР, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, про що повідомив інспекторів патрульної поліції. Також повідомила, що в протоколі зазначено про те, що перед тим, як сісти за кермо вжив лікарський засіб від застуди, але поліцейські не зважили на цей факт. Зазначила, що засіб Синупрет, який вживався, згідно інструкції до цього препарату, не впливає на здатність керування транспортними засобами, хоча й містить 19% етанолу. Оскільки вживання лікарських засобів не є забороною, встановленою п.2.9.(а) ПДР, то, відповідно, відсутня і правова підстава для притягнення ОСОБА_1. до відповідальності. Також в протоколі БР №254770 від 11.02.2017 року зазначено про те, що відповідальність за «незаконні дії» передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП полягає в наступному - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки ОСОБА_1 не вживав зазначених в диспозиції 130 статті препаратів, а лікарський засіб, який був вжитий - Синупрет, згідно інструкції до цього препарату, не впливає на здатність керування транспортними засобами, хоча й містить 19% етанолу, то, відповідно, відсутнє і протиправне діяння, що має бути за кваліфікацією ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок лікар-нарколог Комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» РОР ОСОБА_5 пояснив суду, що 11.02.2017 року о 20год. 15хв. було розпочато огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного спяніння. Під час проведення огляду працівники поліції періодично вступали у конфлікт із ОСОБА_1 Ці конфлікти могли вплинути на фізіологічний стан ОСОБА_1, що у свою чергу перешкодило однозначному трактуванню отриманих результатів огляду. Визнав, що працівники поліції неодноразово ігнорують вимогу, щодо проведення огляду на стан спяніння на місці і відразу доставляють водіїв до медичного закладу, крім того, не завжди надають належно заповненні направлення на огляд. Підтвердив те, що ОСОБА_1 було його проінформовано про вживання лікарського засобу, але будь який маніпуляцій для підтвердження чи спростування цього факту під час огляду не проводилося. Зазначив, що працівники медичного закладу під час огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння зобовязанні неухильно дотримуватися Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі - Інструкція).

У суді ОСОБА_1 просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її представників, пояснення лікаря-нарколога, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортним засобом, річковими і маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортими засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 розділу 2 Інструкції - за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить оглядна стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці не відмовлявся, але такий огляд проведено не було, чим порушено чіткі вимоги Інструкції. ОСОБА_1 відразу був доставлено для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння до Комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» РОР без належного та вчасного оформлення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встанолення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - направлення на огляд), про що зазначено у показа свідка ОСОБА_5

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На фото, долучених до матеріалів у якості доказів, вказано, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу Комунальний заклад «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» РОР о 20 год.28хв., але згідно акту медичного огляду та показів лікаря-нарколога ОСОБА_5 огляд на стан сп'яніння розпочато о 20год.15хв. Крім того, у акті медичного огляду зазначено точний час направлення на огляд - 20год. 05хв., а у направленні на медичний огляд вказано час направлення на огляд - 20год.15хв. Оскільки дані докази є суперечливими у частині встановлення часу початку проведення огляду, то суд ставить під сумнів точний час початку такого огляду та правильну черговість процесу огляду.

Згідно відео - фото, долучених до матеріалів у якості доказів, поліцейський оформив направлення на огляд і надав його працівнику медичного закладу уже в приміщенні Комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» РОР під час проведення огляду, а не до його початку. Дане порушення ставить під сумнів достовірність направлення на огляд та вказує на суттєве порушення процедури проведення огляду, передбаченої Інструкцією.

Відповідно до показів лікаря-нарколога ОСОБА_5 та акту медичного огляду ОСОБА_1 було пройдено два дослідження з інтервалом у 20 хвилин, на спеціальних технічномих засобах Drager Alcotest. Перше дослідження проведено о 20год.21хв., а друге дослідження о 20год.40хв. На відео - фото, долучених до матеріалів справи, як докази, видно, що перше дослідження проведено о 20год. 41хв., а друге - о 20год. 59хв.

Встановлений факт судом, ставить під сумнів дійсність та об'єктивність акту огляду, на основі якого зровлено висновок про стан ОСОБА_1.

Разом з тим, встановлено, що після наведеного вище випадку, тобто після складання Акту медичного огляду, Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортними засобами та якому було видано працівниками поліції тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами ТЛ 610985.

Пункт 20 розділу 3 Інструкції передбачає, що висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Відповідно до висновку, пояснень ОСОБА_1 та показів лікаря-нарколога ОСОБА_5 з висновком ОСОБА_1 ознайомлений під підпис не був і примірник висновку не отримав.

П.22 розділу 3 Інструкції вказує, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували керування ОСОБА_1 11.02.2017 в м.Рівне по вул. В.Чорновола транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Положення ст. 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз'яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі ст.62 Конституції України, ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст.7, п.1ч.1 ст.247, ст.ст. 279, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

П о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов