ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/486/17

30 березня 2017 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л. А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Сарненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Cудом встановлено, що 24 лютого 2017 року об 22 год. 17 хв. інспектором роти з ДН Сарненського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №185075 відносно ОСОБА_1

Згідно вказаного протоколу, 24 лютого 2017 року об 22 год. 10 хв., в с. М. Мидськ, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Пежо Експерт», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп'яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST №6810» у присутності свідка.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та у присутності захисника. Вину у вчиненому правопорушенні не визнає.

В судовому засідання захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначила, що вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнає, а протокол від 24.02.2017 року серії БР №185075 вважає незаконним з огляду на те, що працівниками Національної поліції порушено встановлений порядок огляду на стан спяніння осіб, які керують транспортними засобами, оскільки огляд на стан спяніння ОСОБА_1, на місці зупинки транспортного засобу проводився за відсутності свідків, оскільки свідок, який вказаний у Протоколі про адміністративне правопорушення є працівником Національної поліції, а закон забороняє залучати свідками таких працівників. Просила суд закрити провадження у справі н підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступних висновків.

Статтею 266 КУпАП встановлений порядок огляду на стан сп'яніння осіб, які керують транспортними засобами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, у присутності двох свідків.

З дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення БР №185075 від 24.02.2017 року вбачається, що присутнім був лише один свідок ОСОБА_3, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Дана норма кореспондується з нормами Наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 4 даної Постанови КМУ встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічна вимога до порядку проведення огляду на стан сп'яніння міститься і в п. 6 Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735.

Як вбачається з рапорту працівника Національної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2017 року серії БР №185075 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, він ніс службу спільно зі свідком ОСОБА_3, який проходить службу на посаді інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Сарненського ВП та має спеціальне звання "капітан поліції".

Суд приходить до висновку, що відповідно до п. 4 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року та п. 6 Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735 ОСОБА_3 не міг бути залучений свідком правопорушення, а отже огляд ОСОБА_1 проводився за відсутності свідків, що є порушенням наведених норм права.

Інспектор поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення є суб'єктом владних повноважень і відповідно до ст. 19 Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак статтею 266 КУпАП, Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду", наказом МВС України/МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" встановлено певний порядок, тобто спосіб, у який зобов'язані діяти працівники поліції при виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Належних та допустимих доказів того, що огляд на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 був проведений працівниками Національної поліції у встановленому законом порядку, судом не здобуто. Напротивагу цьому письмовими доказами у справі підтверджується той факт, що інспектором порушено встановлений порядок проведення огляду на стан сп'яніння, а саме огляд проведено за відсутності свідків, що є підставою для визнання такого огляду недійсним.

Протоколом серії БР №185075 та рапортом працівника Національної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2017 року серії БР №185075 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2П підтверджується той факт, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Постанови КМУ №103 від 17.12.2008 року та наказу МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, а отже суд визнає його недійсним.

Єдиним письмовим доказом де зафіксований факт перебування ОСОБА_1 в стані сп'яніння є протокол БР №185075 від 24.02.2017. При цьому всі обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не доводяться сукупністю належних і допустимих доказів.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується

За таких обставин, відповідно до положень ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяОСОБА_4