Номер провадження 3/523/515/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2017 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Пепеляшков О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Одесі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,

встановив:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 за № 009526 за обставинами того, що останній, керуючи автомобілем марки «DACIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем марки «SUZUKI», реєстраційний номер НОМЕР_2 біля будинку під № 1 по вул. Затонського в м. Одесі, не залишився на місці пригоди, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, не чекав прибуття працівників міліції, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р., № 1306.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При розгляді справи ОСОБА_1 вину у скоєні правопорушення заперечував та вказав, що у той день знаходився у знайомого з ранку до вечора у гостях, а до ДТП вочевидь причетний автомобіль, який має схожу модель та номер.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що ОСОБА_1 прийшов зранку до них в гості та увесь день (неділя) знаходився у них вдома.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку, а усі сумніви трактуються на її користь.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю, так як доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-4 КпАП України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 9, 38, 122-4, 247, 249, 268, 284, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: