Справа № 742/3008/16-п Головуючий у 1 інстанції Ільченко О. І.
Провадження № 33/795/6/2017
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 30 вересня 2016 року близько 06 год. 35 хв. в м. Прилуки по вул. Садовій Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності понятих, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження по справі. Вважає, що розгляд справи відбувся в спрощеному порядку, в зв'язку з чим було порушено право його підзахисного на захист, та порушені права, передбачені ст. 268 КУпАП, а стягнення призначене без врахування положень, викладених в ст. 33 КУпАП. Крім того, не було надано належної оцінки ст. 260 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 30.09.2016 року близько 06. год. 35 хв. по вул. Садова в м. Прилуки керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України ( а.с. 2).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що був затриманий у власному автомобілі, який заглох по причині несправності, при цьому власним підписом засвідчив те, що він погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення(а.с. 2).

З наданих показань свідка ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем, а зупинившись, до нього підійшли працівники поліції, після чого, відносно правопорушника було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3, який був залучений в якості свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні місцевого суду показав, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та вказав, що вживав спиртні напої в зв'язку з чим не бачив потреби в проходженні медосвідування.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання скаржника про те, що призначене стягнення не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, не знайшло свого підтвердження.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1, накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що місцевим судом було порушено його право на захист, є необґрунтованим, та не є підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов'язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції був присутній адвокат Матвієнко В.М., який здійснював його захист на підставі договору про надання юридичних послуг від 14 жовтня 2016 року.

Права, які на думку скаржника були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності може реалізувати під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, не знайшло свого підтвердження того, що суд проігнорував норми ст. 260 КУпАП, в зв'язку з чим дійшов невірного висновку про винність його у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та керування ними транспортного засобу у цьому стані підтверджується дослідженими в суді доказами.

Твердження скаржника про те, що протокол був складений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки під час його складання п не були одночасно присутні поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є необґрунтованим, оскільки чинним законодавством не врегульоване дане питання на належному рівні, в зв'язку з чим вказана причина не може бути підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак