Номер провадження: 33/785/563/17
Номер справи місцевого суду: 497/31/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., розглянувши за участю адвоката ОСОБА_2 матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 06 березня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, працює інженером Болградського РЕМ,

притягнений до адміністративної відповідальності та підданий стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що в порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» о 01 годині 30 хвилин 24.12.2016 року керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Інзовська в м. Болград Одеської області в стані алкогольного сп'яніння.

В клопотанні про поновлення строку, ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки не був присутнім про розгляді справи та копію постанови отримав пізніше.

В апеляції ОСОБА_3 з постановою суду не згоден, вважає її незаконною, зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була винесена 06.03.2017 року без участі ОСОБА_3

Перевіривши матеріали адміністративної справи, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді не вбачаю.

Районний суд повно, всебічно і обєктивно дослідив матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та наклав стягнення у межах санкції цієї статті.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_4 (а.с. 3), ОСОБА_5 (а.с.3) про те, що ОСОБА_6, в присутності вищезазначених свідків, відмовився від проходження від медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння, а також відеозаписом події правопорушення із нагрудних відеокамер патрульних поліції(а.с.2), які повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та поясненням очевидців.

Відповідно до вказаних відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також у закладі охорони здоровя, у присутності свідків, у звязку з чим доводи апеляційної скарги про, начебто, допущені порушення патрульними поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є надуманими.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги а також пояснення захисника в ході її розгляду про те, що суд порушив права притягненої особи, оскільки ОСОБА_3 хворів, а суд не забезпечив йому можливості прийняти участь в судовому розгляді також не можна визнати обґрунтованими, адже суд провів чотири судових засідання, протягом яких допитав ОСОБА_3, свідків, оглянув відеозапис та достовірно встановив обставини адміністративного правопорушення і прийняв рішення відповідно до вимог закону.

ОСОБА_3 приймав участь у двох перших судових засіданнях і був належним чином повідомлений про час і місце наступних судових засідань, однак до суду не зявився, а приєднав до апеляційної скарги не завірені належним чином листки непрацездатності, відповідно до яких він хворів саме у дні проведення судових засідань. Оскільки на час останнього судового засідання закінчувався передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив дії ОСОБА_3, як намір у такий спосіб уникнути адміністративної відповідальності. Належних доказів про порушення судом прав правопорушника матеріали справи не містять, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляції і скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження - задовольнити

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 06 березня 2017 року відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7