Дата документу 23.03.2017
Справа № 320/720/17-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» березня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальова Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, перебуваючого на посаді голови Мелітопольської районної ради Запорізької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу № 14 від 31 січня 2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, складеного старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Каленюк О.О., 17 грудня 2015 року голова Мелітопольської районної ради - ОСОБА_1, будучи 02.06.2016 року ознайомленим з Законом України "Про запобігання корупції" та обмеженнями, передбаченими цим законом, маючи суперечність між приватним особистим майновим інтересом та службовими повноваженнями прийняв участь у роботі другої сесії сьомого скликання Мелітопольської районної ради та голосував по питанню №13 "Про оплату праці голові районної ради та його заступника", чим вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів та при цьому не повідомив сесії районної ради та присутніх депутатів про виникнення реального конфлікту інтересів, таким чином порушив вимоги ст.28 Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно з протоколом, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов»язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_1, будучи обраним на посаду голови Мелітопольської районної ради, під час перебування на цій посаді, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014 р. є суб»єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов»язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Прокурор Щербина О.О. в судовому засіданні зазначила, що приймаючи участь у другій сесії сьомого скликання Мелітопольської районної ради та голосуючи при прийнятті рішення по питанню №13 "Про оплату праці голові районної ради та його заступника" в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 порушив статтю 172-7КУпАП. якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП. не визнав та пояснив, що 26.11.2015 року, рішенням №1 першої сесії сьомого скликання Мелітопольської районної ради він був обраний головою цієї ради.

17 грудня 2015 року розпочала роботу друга сесія ради. На початку цієї сесії радою був затверджений порядок денний, який включав в себе і питання №13 "Про оплату праці голові районної ради та його заступника". Ініціатором та доповідачем по цьому питанню була керуюча справами виконавчого апарату районної ради ОСОБА_3.

Коли рада дійшла до питання №13 порядку денного "Про оплату праці голові районної ради та його заступника", ОСОБА_3 доповіла раді це питання, ніхто з депутатів не заперечував проти ухвалення рішення по цьому питанню, тому він поставив його на голосування. Сам він не піднімав руку при голосування "за", "проти" або "утримався", тобто взагалі не прийняв участі у голосуванні. На пропозицію підняти руки "проти" або "утримався" ніхто з депутатів руки не підняв, можливо тому в протоколі лічильної комісії її члени записали "Одноголосно".

Вважає також, що у нього відсутній конфлікт інтересів, оскільки по-перше, розмір оплати праці, встановлений рішенням сесії був в межах затверджених видатків на оплату праці в кошторисі на утримання виконавчого апарату районної ради, по-друге, такі рішення, саме в таких розмірах, ухвалювались і раніше, по-трете, робота голови районної ради оплачувана, розмір доплат, премій та матеріальної допомоги встановлюється рішенням колегіального органу - ради, як це зазначено в постанові Кабінету Міністрів України №2288 від 13.12.1999 року.

Заслухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Антонова О.М., свідків, суд прийшов до наступного.

За результатами місцевих виборів 2015 року, на підставі рішення голови територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 обраний депутатом Мелітопольської районної ради сьомого скликання, а рішенням першої сесії цієї ж ради від 26.11.2015 року він обраний її головою.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014 р. суб»єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов»язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1/ наявність в особи приватного інтересу; 2/ наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3/ наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4/ наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, приватний інтерес ОСОБА_1 полягає в отриманні ним заробітної плати за виконання функцій голови Мелітопольської районної ради.

Суд вважає, що отримання заробітної плати є не приватним інтересом, а, відповідно до ст.43 Конституції України, є конституційним правом на працю, яке передбачає отримання за цю працю заробітної плати. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода , обчислена у грошовому виразі, яку роботодавець сплачує працівнику за виконану ним роботу, її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Голова районної ради, відповідно до ч.1 ст.2 та абз.2 ч.1 ст.10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" є посадовою особою місцевого самоврядування.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.9 цього ж Закону, посадова особа місцевого самоврядування має право на оплату праці залежно від посади, яку вона займає, рангу, який їй присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи.

Тобто, на переконання суду, отримання заробітної плати не є приватним інтересом посадової особи місцевого самоврядування, а є її конституційним правом на працю та отримання заробітної плати.

Представницькі повноваження, які отримав ОСОБА_1, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачають оплату його праці залежно від посади, яку він займає, рангу, який йому присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи, тому суд вважає, що представницькі повноваження ОСОБА_1 та право на отримання заробітної плати за час перебування на цій посаді не суперечать між собою, оскільки перебування на посаді голови ради передбачає отримання заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України №2288 від 13.12.1999 року, встановлено, що преміювання, встановлення надбавок і доплат, до посадового окладу. в тому числі голові районної ради, надання їй матеріальної допомоги здійснюється за рішенням відповідної ради.

Тобто, вирішення питання про склад та розмір заробітної плати голові районної ради віднесено до компетенції цієї ради, а не одноособового рішення голови ради, тому відсутня кваліфікуюча ознака частини другої ст.172-7 КУпАП - вчинення одноособових дій або прийняття рішення.

Крім того, під час голосування за проект рішення по питанню №13 "Про оплату праці голові районної ради та його заступника" жоден з депутатів Мелітопольської ради не проголосував проти цього рішення, тому голова ради - ОСОБА_1 не міг вплинути на об»єктивність такого рішення, прийнятого колегіальним органом - Мелітопольською районною радою, у нього, ОСОБА_1, як голови районної ради не було власних повноважень на прийняття такого рішення особисто та він не впливав на прийняття такого рішення всіма депутатами ради.

Голос ОСОБА_1 не мав визначального значення, оскільки за рішення ради "Про оплату праці голові районної ради та його заступника" проголосували всі депутати, які приймали участь в голосуванні.Отже, не голосування ОСОБА_1 жодним чином не вплинуло би на результати голосування.

Таким чином, судом встановлено відсутність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів при прийнятті рішення Мелітопольською районною радою "Про оплату праці голові районної ради та його заступника".

Слід також зазначити, що згідно з ч.6 ст. 28, ч.1 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції" закони, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють. Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності народних депутатів України, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Глава 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" регулює порядок формування, організацію роботи органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 59-1 "Конфлікт інтересів" глави 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

У даній нормі закону відсутні терміни "реальний конфлікт інтересів", "потенційний конфлікт інтересів" і не міститься заборони депутату місцевої ради брати участь у прийнятті рішень; навпаки, передбачено, що депутат бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою.

В протоколі ж навпаки ОСОБА_1 інкримінується як вчинення правопорушення прийняття ним участі у роботі 2-ї сесії Мелітопольської районної ради та голосуванню по питанню № 13.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Крім того, аналізуючи протокол №14 про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в цьому протоколі відсутні посилання на мотиви чи мету вчинення правопорушення, не зазначено, в чому саме полягає конфлікт інтересів і які саме дії ОСОБА_1 свідчать про його наявність в розумінні ст.1 Закону України "Про запобігання корупції"; на наявність умислу на вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією. Отже, відсутня субєктивна сторона даного правопорушення, яка є обов»язковою складовою будь-якого правопорушення.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобов»язаний з»ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, якими б підтверджувались об»єктивні та суб»єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями як голови ради.

Обрання на посаду голови районної ради не передбачає отримання будь-якої вигоди понад тієї, що прямо передбачена діючим законодавством України і є належною особі пропорційно посаді, яку вона займає, та обов»язків, які вона повинна виконувати.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що на 2-й сесії сьомого скликання Мелітопольської районної ради 17 грудня 2015 року була доповідачем по питанню № 13. Зазначила,що, оскільки голосування в той час не було поіменним, в раді склалася така практика, що коли відсутні голоси «проти» та «утрималися» , вважається, що депутати проголосували «за» одностайно, без конкретного підрахунку таких голосів та тих, хто не голосував. Чи голосував ОСОБА_1 по цьому питанню, вона не знає, оскільки не звернула на це уваги. В будь-якому випадку голос ОСОБА_1 не міг вплинути на результат по прийняттю рішення, оскільки, як було зазначено вище, голоси «проти» та «утрималися» були відсутні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 03.12.2015 року була обрана заступником голови Мелітопольської районної ради, однак на час проведення 2-ї сесії сьомого скликання Мелітопольської районної ради 17 грудня 2015 року ще не приступила до виконання своїх обов»язків заступника , була присутня на сесії. Надала пояснення стосовно голосування по питанню № 13, аналогічні показам ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на 2-й сесії сьомого скликання Мелітопольської районної ради 17 грудня 2015 року був в складі лічильної комісії. Стосовно практики підрахунку голосів на той час та голосування по питанню № 13 надав пояснення, аналогічні показам ОСОБА_3

Як було зазначено вище, судом встановлено відсутність самого конфлікту інтересів між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями як голови ради, тобто встановлення факту голосування ОСОБА_1 на сесії ради не є визначальним, ця обставина не впливає на встановлення його вини в інкримінованому правопорушенні.

При таких обставинах, в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 172-7 ч.ч. 1,2, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд впродовж 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова