Справа № 371/290/17 Головуючий у І інстанції Пархоменко В. М.
Провадження № 33/780/378/17 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк
Категорія 255 11.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, провадження щодо якої закрите ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Миронівського районного суду Київської від 02 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

до відповідальності за ст. 173 КУпАП закрите, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 19.12.2016, близько 20 години 45 хвилин, прийшов до будинку ОСОБА_3, що розташований по вул. Центральна, 30 с. Пустовіти Миронівського району Київської області та вчинив сварку з останньою під час якої ображав її брутальними словами, відмовлявся покинути її домоволодіння та пошкодив два віконних скла.

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 02.03.2017 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян чи намагався це зробити, а даний конфлікт виник на ґрунті особистих неприязних відносин внаслідок того, що колишнє подружжя не могло досягнути домовленості щодо спілкування з дитиною.

У апеляційній скарзі потерпілої указано на незаконність постанови та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт послалась на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи зясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Указала на те, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з дитиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, здоровям дитини та її вихованням не цікавиться. Крім того апелянт зазначила, що під час сварки, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння про що сам не заперечував. Указала на те, що своєю поведінкою, яка мала прояв в використанні нецензурних слів, образив її людську гідність.

ОСОБА_3 також подала клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. В обґрунтування його доводів послалась на те, що про існування оскаржуваної постанови вона дізналась випадково, оскільки судом першої інстанції не була повідомлена про розгляд справи. Дану причину пропуску строку на оскарження постанови вважала поважною і такою, яка є підставою для поновлення цього строку.

Вислухавши пояснення:

особи, провадження щодо якої закрите ОСОБА_2, який доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Наведені ОСОБА_3 підстави для поновлення строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та стверджуються матеріалами справи. Так, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 не була присутньою при розгляді справи щодо ОСОБА_2 Після розгляду цієї справи ОСОБА_3, копія постанови в порушення ст. 285 КУпАП не направлялась. Указану причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає поважною у звязку із чим вказаний строк підлягає поновленню.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності винесеної постанови судді, апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 у вину було поставлено порушення громадського порядку і спокою громадян яке проявилось у тому, що він вчинив сварку зі ОСОБА_3, під час якої ображав її нецензурною лайкою, відмовлявся покинути територію її домоволодіння та пошкодив два віконних скла будинку.

Закриваючи провадження у цій справі, суддя місцевого суду послався на те, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 своїми діями порушував громадський порядок та спокій громадян, а конфлікт з ОСОБА_3 та її матірю виник на ґрунті особистих неприязних відносин внаслідок того, що колишнє подружжя не може досягнути домовленості щодо спілкування з дитиною. Наведене, на думку судді місцевого суду, свідчило про відсутність в діях ОСОБА_2 хуліганського мотиву та порушення громадського порядку, що є основними ознаками дрібного хуліганства.

Однак, на думку Апеляційного суду, такі висновки суддею місцевого суду зроблені на підставі неповного дослідження доказів, внаслідок неналежного аналізу зібраних у справі доказів.

Та обставина, що ОСОБА_2 після сварки з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розбив вікна віконних рам будинку, що не заперечувалося останнім а Апеляційному суді, прямо указує на хуліганський мотив його дій.

Не ґрунтується на матеріалах справи і поясненнях ОСОБА_2 і висновок судді про те, що сварка ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбувалась у будинку.

Так, допитаний в Апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що конфлікт з його колишньою дружиною відбувався на подвірї її домоволодіння, до самого будинку його не пустили, а нецензурною лайкою він висловлювався через вікно в адресу ОСОБА_4

Та обставина, що ОСОБА_2 нецензурно лаявся за межами житлового будинку, тобто на території, яка граничить з громадським місцем зокрема з вулицею та житловими будинками, які межують з домоволодінням потерпілої, на думку Апеляційного суду свідчить про порушення останнім громадського порядку, що є ознакою дрібного хуліганства.

Зазначені обставини у їх сукупності, указують на наявність в діях ОСОБА_2 хуліганського мотиву що свідчить про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що спростовує висновки судді місцевого суду у цій частині.

За наявності наведених вище обставин, постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 02.03.2017 про закриття провадження у справі не можливо вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із прийняттям у цій справі нової постанови про визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Із урахуванням того, що на даний час закінчилися строки накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. 38 КУпАП провадження у цій справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294, п.7 ст. 247 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 02.03.2017 щодо ОСОБА_2 скасувати. Ухвалити нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Провадження по справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Ігнатюк