Справа № 136/59/17
Провадження № 33/772/180/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., розглянувши апеляційну скаргу керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області Гайду С.В. на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КпАП України, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, яка перебуває на посаді голови Богданівської сільської Ради Липовецького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1, раніше не притягуваної до адміністративної відповідальності,

закрито із-за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення,

за участю ОСОБА_3, прокурора Каменяр С.В.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 перебуває на посаді сільського голови Богданівської сільської Ради Липовецького району Вінницькій області, є посадовою особою органу місцевого самоврядування 9 рангу 4 категорії, відповідно до рішення 1 сесії 7 скликання Богданівської сільської Ради від 03.11.15року, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, не повідомила депутатів Богданівської сільської Ради про наявність реального конфлікту інтересів під час здійснення своїх повноважень.

Зокрема на 1 сесії 7 скликання Богданівської сільської Ради, яка відбулась 03.11.15року при розгляді питання № 5 сесії «Про оплату праці та присвоєння чергового рангу сільському Голові ОСОБА_3, остання була присутня на сесії, як голова сільської Ради, обговорювала дане питання, та приймала участь у голосуванні під час прийняття рішення, проте не повідомила особисто про наявний реальний конфлікт інтересів.

Також на 4 сесії 7 скликання Богданівської сільської Ради від 09.12.15 року при розгляді питання «Про преміювання сільського Голови ОСОБА_3 та працівників сільської Ради, ОСОБА_3 була присутня на даній сесії, обговорювала дане питання та приймала участь у голосуванні під час прийняття рішення, але не повідомила особисто про наявний реальний конфлікт інтересів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності за те, що вона, перебуваючи на посаді Богданівського сільського голови, не повідомила про наявний конфлікт інтересів під час розгляду питання порядку денного, що охоплювали особистий майновий інтерес, а також участь у голосуванні по вище вказаним питанням, а саме на 1 сесії 7 скликання від 03.11.2015 року та 4 сесії 7 скликання від 09.12.2015 року.

Суд першої інстанції, прийшов до висновку про закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КпАП України, а саме його недоведеністю, оскільки жодних належних та допустимих доказів, того що ОСОБА_3 приймала участь у голосуванні з приводу її оплати праці та преміювання на 1 сесії 7 скликання від 03.11.2015 року та 4 сесії 7 скликання від 09.12.2015 року матеріали справи не містять, а єдиний доказ, який підтверджує вказану обставину, протокол про адмінправопорушення не може бути прийнятий судом, так як має похідний характер та складений особою, яка не була присутня на сесіях сільської ради.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати постанову, як незаконну та необґрунтовану, у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною за ч. 2 ст. 172-7 КпАП України та накласти на неї адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., оскільки ОСОБА_3 у разі винесення на розгляд сесії відповідної ради питання, щодо якого у неї наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, може приймати участь у його розгляді, підготовці та прийнятті рішення лише за умови публічного оголошення про наявний конфлікт, про що вноситься відповідний запис до протоколу засідання, однак такого запису зроблено не було.

Заслухавши прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просить про скасування постанови суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, та просить врахувати, що судом взято до уваги обставини, які не відповідають вимогам Закону.

Зокрема не взяті до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки останні не попереджувались про кримінальну відповідальність та відповідь на запит УЗЕ у Вінницькій області, протоколи та рішення зазначених сесій, присягу посадової особи місцевого самоврядування від 13.11.15 року та попередження про спеціальні обмеження, які вказують на склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3, просить притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КпАП України, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності слід рахувати з 16.01.17 року, дати складання адмінпротоколу.

ОСОБА_3 в апеляційному суді заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та пояснила, що вона усно повідомляла на сесії про конфлікт інтересів, так як вирішувалось питання щодо оплати праці та її преміювання.

В судове засідання 24.03.17року ОСОБА_3 не з'явилась, просила про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки вона не може з'явитися до міста Вінниці, з метою запобігання зменшення матеріальних витрат, пов'язаних із прибуттям в судове засідання та відкласти розгляд через стан здоров'я.

ОСОБА_3 не надала доказів неможливості прийняти участь у судовому засіданні, наряду з цим апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду, оскільки ОСОБА_3 була допитана в апеляційному суді 09.03.17р. та дала пояснення з приводу апеляційної скарги.

Також ОСОБА_3 в письмовому клопотанні заперечувала проти допиту свідків за клопотанням прокурора, оскільки дані особи не допитувались в суді першої інстанції, а також зазначила про неприязні стосунки з ними.

Разом з тим, нормами КпАП України не передбачено заборони щодо допиту свідків, в разі, якщо вони не допитувались в суді, оскільки згідно до ст. 294 КпАП України апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше і які необґрунтовано відхилені місцевим судом.

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідків з тих підстав, що вони не були попереджені про кримінальну відповідальність, проте суд не врахував, що жоден із законодавчих актів, а також і КпАП України, які передбачають адміністративну відповідальність, не містять положень, які зобов'язують особу, яка склала протокол чи суддю попереджувати свідків про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань чи за дачу завідомо неправдивих показів. Свідкам може лише бути роз'яснено їх обов'язок давати правдиві покази.

Допитані в апеляційному суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що перед голосуванням щодо оплати праці і преміювання ОСОБА_3 не повідомляла, що у неї конфлікт інтересів, оскільки це стосується її особисто, а навпаки зазначила, що для належного виконання своїх обов'язків необхідно виплачувати їй ще і премію, крім того ніколи не роз'яснювала депутатам вимоги щодо конфлікту інтересів.

Їх покази узгоджуються із іншими доказами, які суд не взяв до уваги, і не свідчить про упереджене відношення до ОСОБА_3 про що вона зазначила письмово.

Судом безпідставно зроблено висновок, що жодних належних та допустимих доказів, що ОСОБА_3 приймала участь у голосуванні в адміністративній справі не міститься.

В апеляційній скарзі обґрунтовано зазначено, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_3 є головою Богданівської сільської Ради та є суб'єктом відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупцію».

Згідно ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

В ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні зазначено, що, зокрема сільський голова, з метою усунення конфлікту інтересів бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

В протоколах 1 сесії 7 скликання Богданівської сільської Ради від 03.11.15р. та протоколі 4 сесії 7 скликання від 09.12.15року жодних відомостей про те, що ОСОБА_3 повідомила про наявний конфлікт інтересів, не зазначено, а дані протоколи були підписані особисто ОСОБА_3

Також дані обставини ОСОБА_3 підтвердила письмово на запит від 08.12.16року на адресу УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України.

Тому пояснення ОСОБА_3, надані в суді першої інстанції та апеляційному суді, що вона усно повідомила депутатів про конфлікт інтересів не знайшли підтвердження.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у відповідності з нормами Закону, оскільки строки притягнення до адміністративної відповідальності не закінчились.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Немирівської місцевої прокуратури задовільнити.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 31.01.2017року про закриття провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-7 КпАП України скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винною за ч. 2 ст. 172-7 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави України судовий збір в сумі 320 грн.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови направити ОСОБА_3 та прокурору Немирівської місцевої прокуратури.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області В.П. Дедик

З оригіналом вірно: