Провадження № 3-в/638/8/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь держави

16.01.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла. заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у звязку з важким матеріальним станом.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Заявник крім викладення в заяві обставини, що утруднює добровільне виконання постанови, а саме важкого матеріального стану, не надано доказів існування наявності обєктивних обставин, що свідчать про ускладнення виконання постанови або роблять виконання постанови неможливим. Окрім того, посилання заявника на обставини, зазначені в його заяві, нічим не обґрунтовані, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження важкого матеріального стану заявником не надано, а отже дані доводи не заслуговують на увагу суду.

Судом не встановлено обставин, які утруднюють виконання постанови суду і підтверджують існування виняткового випадку, за наявності якого суд може відстрочити виконання постанови суду.

Суд звертає увагу заявника, що за змістом статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відстрочка виконання постанови це право, а не обовязок відповідного органу чи посадової особи, вона застосовується на його розсуд тільки у виняткових випадках.

За вищевказаних обставин суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.283-285, 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Хайкін