Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/228/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Горбенка Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Вишневе Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 04 вересня 2016 року о 04 год. 35 хв. в м. Києві в Гідропарку, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Після проходження встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння виявлено наркотичне сп'яніння внаслідок вживання амфетаміну та метамфітаміну, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених змін та доповнень, просить поновити йому строк на апеляційне оскарженняпостанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року, скасувати вказану постанову, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржувана ним постанова судді підлягає скасуванню через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, як зазначає скаржник, на час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння та не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, як після його зупинки, так і під час руху до лікарні для медичного огляду та після огляду по шляху додому. Весь цей час він постійно самостійно керував автомобілем, не будучи відстороненим від керування транспортним засобом.

При цьому, посилаючись на деталі та обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення та висновку, а не довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, скаржник звертає увагу на те, що дата і час їх складання співпадають, хоча протокол повинен складатися на підставі висновку та після складання Акту медичного огляду, з урахуванням дослідження сечі, яка була взята під час проведення медичного огляду.

З урахуванням цих та інших наведених у скарзі обставин, скаржник вважає, що Висновок його медичного огляду, складений та виданий 04.09.2016 року слід визнати недійсним, у зв'язку з чим протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП від 04.09.2016 року, містить недостовірні дані щодо часу його складання, його суті та змісту щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною вище статтею.

На підставі вищенаведеного в апеляційній скарзі робиться висновок про відсутність в його, ОСОБА_2, діях події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, скаржник посилається на те, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а оскаржувану постанову від 30 листопада 2016 року отримав особисто в Дніпровському суді міста Києва лише 09.12.2016 року, коли приїхав ознайомитися з матеріалами адміністративної справи. Тобто, на думку скаржника, десятиденний строк на подачу апеляційної скарги був пропущений ним з поважних причин, а тому просить його поновити та рахувати цей строк з 10.12.2016 року.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_4; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені у скарзі щодо поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що це строк ОСОБА_2 було пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

По-друге, незважаючи на встановлені під час розгляду зазначеної справи обставини, а саме те, що ОСОБА_2 04 вересня 2016 року о 04 год. 35 хв. в м. Києві в Гідропарку, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Як вбачається з постанови судді від 30 листопада 2016 року, свій висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння,суддя зробила на підставі дослідження протоколу про адміністративне від 04 вересня 2016 року серія АП2 № 356369, а також довідки (висновку) Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія».

Проте, встановлені під час апеляційного розгляду обставини дозволяють стверджувати про те, що згаданий протокол не може служити належним доказом, викладених в ньому обставин, оскільки цей протокол не було складено у строгій відповідності з вимогами закону, виходячи з наступного.

Як прямо зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення його було складено 04 вересня 2016 року о 04 год. 55 хв., тобто в той самий час коли, згідно з висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, лише було розпочато медичний огляд останнього.

Більш того, як вбачається із витребуваної судом апеляційної інстанції завіреної копії Акту медичного огляду ОСОБА_2 № 004464 від 04 вересня 2016 року, висновок щодо заключного діагнозу останнього було зроблено лише 06 вересня 2016 року після отримання результатів лабораторного дослідження сечі, яка була відібрана у ОСОБА_2 04 вересня 2016 року о 05 год. 05 хв.

Тобто на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП уповноважена на те посадова особа не мала і не могла мати будь-яких даних для висновку про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, оскільки на той час висновку про перебування останнього у такому стані не існувало, що підтвердила в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції лікар - нарколог ОСОБА_4, яка проводила огляд ОСОБА_2

Крім того, ОСОБА_4 підтвердила той факт, що поліцейський не міг отримати відповідний висновок раніше 06 вересня 2016 року, оскільки він був підписаний саме в цей день, коли фактично було закінчено медичний огляд ОСОБА_2 та підписано відповідний Акт.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд у своїй постанові послався на беззаперечне встановлення порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Між тим вказаний висновок суду суперечить фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 не тільки не відмовлявся від проходження в установленому порядку медичного огляду, а й пройшов його, що підтверджується отриманими з Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» завіреними копіями документів.

В той же час, в оскаржуваній постанові судді не зазначено про порушення ОСОБА_2 п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яким водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або під час перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, вимоги якого були фактично порушені останнім.

Виходячи з вищенаведеного, а також інших обставин, пов'язаних із складанням протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, на які останній звертає увагу у своїй апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені у постанові судді докази не могли бути покладені в основу прийнятого рішення, оскільки вони не були отримані в порядку та у спосіб, передбачені законом, зокрема з урахуванням вимог ч. 1 ст. 254 КУпАП про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається уповноваженою на те посадовою особою у разі вчинення відповідного адміністративного правопорушення.

Однак, як встановлено по справі, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 04 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський не мав достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 вчинив вказане правопорушення, а саме керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, без отримання відповідного висновку лікаря - нарколога, який на той час був відсутній.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 рокущодо нього - скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Іваніна Ю.В.