Справа № 365/666/16-п Головуючий у І інстанції Денисенко Н. О.
Провадження № 33/780/132/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 25.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Згурівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 28 вересня 2016 року близько 09 години 00 хвилин по вул. Чкалова, 30 в с. Усівка Згурівського району Київської області керував автомобілем «Wolksvagen Caddy» н.з. АІ 0939 СН в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Згурівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року скасувати та направити на новий розгляд, новим складом суду судову справу № 365/666/16-п. В разі пропущення строків апеляційного оскарження, вважати їх пропущеними за поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що про існування судової справи № 365/666/16-п, він дізнався лише 03 січня 2017 року, після того, як звернувся в Згурівське відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області для отримання посвідчення водія, яке було вилучено працівниками поліції 28 вересня 2016 року. Там його повідомили, що згідно з постановою Згурівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року, вони не можуть повернути посвідчення водія, оскільки його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Апелянт звернувся в районний суд 03.01.2017 року, для отримання постанови суду.

ОСОБА_3 того, апелянт вказав, що жодного разу не був повідомлений судом про відкрите провадження по справі, про призначення термінів (дат) для слухання справи. В звязку з цим, він і не був присутнім при розгляді справи по суті, а це означає що він не міг отримати юридичну допомогу для захисту своїх прав та інтересів, оскільки не був учасником судового процесу, в якому в загальній формі сторони доводять свою правоту і законність, в даному випадку він був позбавлений права захисту своїх прав та інтересів.

Судом не встановлено і не перевірено при яких обставинах працівники поліції, безпідставно, незаконно, без свідків-понятих склали протокол про адміністративне правопорушення, не давши з ним ознайомитися, для вивчення і оскарження. Так, 28 вересня о 07 годині по вул. Чкалова, 30 в с. Усівка, Згурівського району Київської області була ДТП, учасниками якої були ОСОБА_2, тобто апелянт, та ОСОБА_4 Коли працівники поліції, яких на місце ДТП викликав ОСОБА_4, запропонували пройти апелянту перевірку на вміст алкоголю в крові «алкотестері», апелянт не відмовився, тому що був впевнений в собі, що спритного перед тим, як сідати за кермо не вживав. В протоколі, апелянт пояснив, що спиртне яке вживав, це було світле пиво в обємі 200 мл. на передодні, вживання було близько 18 години, тобто до моменту ДТП, пройшло як мінімум 13 годин. Результати «алкотестера» апелянту підписати не дали, про що можуть засвідчити свідки, які були присутні при даній процедурі.

Апелянт вказав, що призначивши почеркознавчу експертизу, результатом якої буде визначено, що він не підписував купон від «алкотестера», на якому представники поліції проводили його перевірку на вміст алкоголю в крові, але терміни захисту своїх прав в суді першої інстанції та навіть терміни апеляційного оскарження постанови пройшли.

За таких обставин, апелянт вказав, що судом першої інстанції були грубо порушені права апелянта які передбачені ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3, ст. 5, ч. 2, 3, 4 ст. 10, ст. 12, ст. 13, ст. 74, ч.3 ст. 222, ст. 292 ЦПК України, ч. 1 ст. 2, ст. 10, ст. 13 КАС України.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його присутності, враховуючи наведене, вважаю за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про поновлення строків апеляційного оскарження підлягають до задоволення, оскільки як вбачається з матеріалів справи, останній в судовому засіданні суду першої інстанції присутнім не був, копію постанови суду отримав лише 03 січня 2017 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності то вони безпідставні.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, винність ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 3), тестуванням водія ОСОБА_2 на приладі «Драгер», відповідно до результатів якого у останнього встановлено алкогольне спяніння 0, 49 % проміле (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 4,5) та письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 6), а тому суд обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшов своє відображення і в ході апеляційного перегляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння (а.с. 3). У даному протоколі правопорушник вказав, що вчора випив 2 л. пива, що в комплексі з іншими доказами, наведеними в постанові суду першої інстанції, повністю спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2

Окрім того, вина ОСОБА_2 підтверджується і наявними в матеріалах справи розписками (а.с. 6, 7), згідно яких сам ОСОБА_2 зобовязується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння та доручає доставити його автомобіль, яким керував в стані алкогольного спяніння ОСОБА_5, котрий в своїй розписці вказав, що зобовязується доставити автомобіль ОСОБА_2, яким останній керував в стані алкогольного спяніння до його місця проживання.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Також без належних підстав ОСОБА_2 посилається на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, суд повідомляв ОСОБА_2 про розгляд справи, що підтверджується телефонограмою та випискою з журналу телефонограм, засвідченою суддею Денисенко Н.О.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Згурівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк для подачі апеляційної скарги на постанову Згурівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року.

Постанову Згурівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1