№3/359/140/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 04 січня 2017 року , 25.09.2016 року о 00 год. 40 хв. в . Борисполі по вул. Лютнева, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків чим порушив 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав та зазначив, що в стані алкогольного сп'яніння він не перебував, пройти огляд на стан спяніння йому не пропонували..

Представник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2 в суді вказав, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції порушено саму процедуру його складання, а саме у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення. З письмових пояснень свідків та їх опитування в суді вбачається, що було засвідчено лише факт відмови пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», однак відмови проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров'я матеріали справи не містять. Тому з цих підстав представник просить закрити провадження в справі у зв'язку з відсутності події адміністративного правопорушення.

Свідок працівник поліції ОСОБА_3 в суді засвідчив, що дійсно 25.09.2016 року ним було зупинено автомобіль «Audi». Після чого за допомогою бази «Армор» було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 також з'ясовано, що останній позбавлений права керування транспортними засобами строком на 24 місяці. В результаті чого було складено постанова у справі про адміністративне за ч. З ст. 126 КУпАП та протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер».

Також

визнав, що в адміністративних матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили свої письмові пояснення, відносно того що за їх присутності водій ОСОБА_1 не погодився пройти перевірку для визначення стану с:п'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Заслухавши учасників процесу, свідків, ознайомившись з матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

25.09.2016р. інспектором ВАП УПП у м. Борисполі ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1.

В зв'язку з відсутністю в матеріалах справи даних про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я матеріали справи були повернуті суддею для усунення недоліків.

Вказаний суддею недолік Висновком щодо доопрацювання матеріалів про адміністративне правопорушення та поясненнями ОСОБА_3 не усунутий.

Висновок та письмові пояснення ОСОБА_3 протирічать, по перше, поясненням самого ОСОБА_3, які він дав безпосередньо в судовому засіданні 21.12.2016р., по друге - поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані в судовому засіданні 21.12.2016р. в якості свідків, і, саме головне - наявним в матеріалах справи письмовим доказам.

В судовому засіданні ОСОБА_3 дав покази, що направлення на огляд ОСОБА_1 у відповідності до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 не здійснювалось.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали свої письмові пояснення від 25.09.2016р. та повідомили суд, що ОСОБА_1 відмовився від проходження перевірки для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров'я ОСОБА_6 не пропонувалося.

У відповідності до ч.З ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В), а з урахуванням п.9 Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 - ще й акт за підписом лікаря закладу охорони здоров'я. В зв'язку з цим пояснення ОСОБА_3 є неналежним доказом, який, на додаток, спростовується іншими доказами по справі.

Крім цього, необхідно звернути увагу, що, навіть відмова ОСОБА_1 від проходження перевірки для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» є недоведеною.

Довести відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу, як і наявність самого приладу працівники поліції не можуть в зв'язку з відсутністю запису з нагрудних камер. Як повідомив ОСОБА_3 - записи знищені. Проте, навіть, доказів знищення надано не було.

А саме головне - щодо упередженості свідків є небезпідставні сумніви, а один свідок, взагалі, є працівником Національної поліції. Обидва свідка повідомили, що є членами ГО «Сектор безпеки», яка постійно взаємодіє з правоохоронними органами і сприяє виявленню і фіксації правопорушень на дорогах. ОСОБА_4 під час судового засідання 21.12.2016р. для з'ясування особи пред'явив судді власне посвідчення співробітника Національної поліції.

У відповідності до п. 4 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За таких обставин, сам Протокол про адміністративне правопорушення є нікчемним.

З вищевказаного слідує:

протокол про адміністративне правопорушення складений за участю свідків, які не можуть бути залучені як свідки;

відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні;

відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я є недоведеною, докази - відсутні;

відео фіксація з нагрудної камери відсутня.

Спростуванням провини особи за ст. 130 ч.2 КУпАП є постанова, яка вступила в закону силу, відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч.6, 126 ч.1 КУПАП , в якому зазначено , що 25.09.2016 року о 00 годині 45 хвилин в м . Борисполі по вул. Лютнева, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1 , не будучі пристебнутим паском безпеки та без документів на право керування транспортними засобами

. Дана постанова свідчить, що вказане порушення було скоєно через 5 хвилин після скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ст.130 КУпАП, однак ознак будь якого спяніння встановлено не було, оскільки в такому разі обовязково було б складено ще протокол за керування автомобілем в стані сп;яніння, чого не було.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов;язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи

Суд звертає увагу, що на час надходження справи до суду, строки притягнення особи до відповідальності, передбачені ст. 38 КУ ПАП , сплили.

Однак, приймаючи до уваги відсутність достовірних та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ст. 130 ч.2 КУпАп , то справа підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п;ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності «____»________2017 року.

Суддя О.М.Гончаров