АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., за участю ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Єрьоменка В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно з матеріалів адміністративної справи, 24.09.2016 року о 02 год. 35 хв. в м.Черкаси по бул. Шевченка, 208, ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в ЧОНД. ОСОБА_3 порушив п.2.9. а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення. Зазначив, що при перевірці його працівниками поліції він своєї вини не визнавав і у своїх поясненнях від 24.09.2016 року вказав, що за кермом автомобіля він не перебував.

Працівник поліції не був безпосереднім свідком того, хто саме керував автомобілем, відео-фіксації так само не має, безпосередні докази керування ним -ОСОБА_3 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, суд як доказ його вини послався на пояснення свідка ОСОБА_5, який будучи допитаний в судовому засіданні не підтвердив свої попередні пояснення дані

2

ним працівникам поліції 24.09.2016 року, зокрема, не підтвердив, що бачив номера автомобіля з якого ОСОБА_3 вийшов, а свідок ОСОБА_6, взагалі не була допитана в судовому засіданні.

На думку апелянта, до показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід відноситись критично, оскільки ще до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення вони були знайомі з працівником поліції ОСОБА_7, який брав участь у складанні протоколу. Разом з тим, суд першої інстанції поклав в основу доведеності його вини саме покази цих свідків і відхилив покази свідка ОСОБА_8, який і перебував 24.09.2016 року за кермом автомобіля, мотивуючи наявністю між ними дружніх стосунків. Вважає, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки в її основу покладено рапорт інспектора поліції ОСОБА_9, а пояснення які він давав в суді не узгоджуються з поясненнями викладеними ним у рапорті, також вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про свідків та відсутні їх підписи.

За наведених обставин апелянт не погоджується з твердженням, що він перебував за кермом автомобіля та керував ним, зазначає, що доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не має, тому вважає за необхідне закрити адміністративне провадження по справі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 та його захисника -адвоката Єрьоменка В.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2016 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, пояснення інспекторів ОСОБА_9, ОСОБА_7., та свідка ОСОБА_10, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, та внаслідок чого виніс незаконну та необґрунтовану постанову.

В суді апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 пояснив суду, що 24.09.2016 року він з товаришами їхав з нічного клубу «Рефлекшн». За кермом автомобіля НОМЕР_1, знаходився ОСОБА_10 Після того, як вони заїхали на парковку ТРЦ «Любава», ОСОБА_10 вийшов з автомобіля і пішов до ТРЦ. До них під'їхав патрульний автомобіль. На той час, коли працівники поліції підійшли до нього він направлявся в сторону ТРЦ, де вони його зупинили та попросили надати водійське посвідчення та документи на автомобіль, зауважили, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Апелянт звернув увагу, що не раз казав працівникам поліції, що він не був за кермом, а був його товариш, який пішов до ТРЦ «Любава». Проте, патрульні не прийняли до уваги його зауваження. І повезли до ЧОНД для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Та в результаті склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час надання пояснень працівникам патрульної служби також зазначав, що не перебував за кермом автомобіля.

Твердження апелянта підтверджуються поясненнями, наданими в суді апеляційної інстанції ОСОБА_10, який вказав, що саме він перебував за кермом автомобіля 24.09.2016 року, коли вони виїхали з клубу «Рефлекшн» та поїхали підвезти дівчину, а потім заїхали на парковку ТРЦ «Любава». Він одразу побіг до ТРЦ оскільки йому необхідно було до чоловічої кімнати. Після того, як він вийшов з ТРЦ ані поліцейських, ані його товаришів не було.

Працівники поліції ОСОБА_9, ОСОБА_7, які надали свої пояснення з приводу подій 24.09.2016 року о 02 год. 35 хв. повідомили, що вони слідували за автомобілем НОМЕР_1 на парковку ТРЦ «Любава». Коли вони вийшли з автомобіля, то єдиного кого вони побачили, це ОСОБА_11, який прямував до ТРЦ «Любава». Вони його зупинили та просили пред'явити посвідчення водія, на що останній повідомив, що він не має його з собою. Свідками подій були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у яких вони відібрали пояснення. Оскільки від ОСОБА_11 був різкий запах алкоголю, запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, на що останній відмовився, тому вони забрали його до ЧОНД для освідування. Результат показав, що ОСОБА_11 був в стані алкогольного сп'яніння. Потім склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засіданні не з'явився свідок ОСОБА_5, який в телефонному режимі повідомив, що перебуває в зоні АТО та свідок ОСОБА_6, яка була належним чином викликана в судове засідання для надання пояснень, проте, не з'явилися, причин своєї неявки не повідомила. Також до суду не було надано з невідомих причин відео фіксації з нагрудних камер інспекторів поліції, які зобов'язувалися надати його до судового засідання.

Оцінюючи покази ОСОБА_11, інспекторів ОСОБА_9, ОСОБА_7., свідка ОСОБА_10, та інші докази у адміністративній справі, приходжу до висновку, що доказів того, що саме ОСОБА_11 24.09.2016 року о 02 год. 35 хв. керував транспортним засобом Mersedes 320 Е н.з НОМЕР_2 не має, а перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння, за відсутності об'єктивної сторони правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування особою транспортним засобом, не утворює складу правопорушення.

Критично оцінюю пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки з пояснень самого інспектора ОСОБА_7. вони були його знайомими. На запитання чи були інші люди поблизу, вказав, що людей було багато, але він взяв свідками саме їх, що на думку суду викликає сумнів у достовірності та неупередженості їхніх показів. Допитати безпосередньо в судовому засіданні вказаних свідків не виявилось можливим, з наведених вище підстав.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає до закриття у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_11 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко