Справа №: 310/2140/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2017 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Новотроїцьке, вул. Лактіонова, буд.24, НОМЕР_1 виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області від 13.01.2010 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 10 березня 2017 року о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Новотроїцьке, вул. Лактіонова, біля буд.24, погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2, а також кидав каміння по даху її будинку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні притягнутий ОСОБА_1 свою провину не визнав і пояснив, що 10 березня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин він знаходився дома за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Новотроїцьке, вул. Лактіонова, буд.24, де відпочивав, коли до нього прийшла сусідка та почала предявляти претензії, нібито він кидає на дах її будинку каміння. Зауважив, що каміння на дах потерпілої він не кидав, нецензурною лайкою на її адресу не виражався. Хто міг кидати каміння він не знає, допускає, що це були діти.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 10 березня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, вона знаходилась вдома, коли почула якісь удари по даху свого будинку. Стверджує, що коли вона вийшла на вулицю, то побачила як з сусіднього подвіря, де проживає її сусід ОСОБА_1 летить каміння. Зауважила, що вона розбудила свого чоловіка та вони пішли до ОСОБА_1 зясувати, що відбувається та у дворі будинку побачила ОСОБА_1. Вона спитала його навіщо він кидає каміння, на що ОСОБА_1 відповів, що він нічого не кидав. Після цього вона сказала, що викликає поліцію, щоб вони розібралися, на що почула нецензурну лайку від ОСОБА_1 та погрози у свою адресу, після чого вона пішла додому.

Допитаний в судовому засіданні співробітник поліції ОСОБА_3, який складав протокол, пояснив, що він виїжджав за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2, де побачив, що дійсно на даху її будинку та у подвірї зі сторони, яка прилягає до будинку ОСОБА_1, валяється велика кількість кусків цементу. Зауважив, що накидати каміння на територію будинку потерпілої з цієї сторони можливо було тільки з двору притягнутого ОСОБА_1, так як з іншої сторони знаходиться проїжджа частина і докинути каміння у подвіря через будинок неможливо. Стверджує, що це вже не вперше потерпіла звертається в поліцію та скаржиться на сусіда ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що 10 березня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, він відпочивав вдома, коли його розбудила дружина та сказала, що хто хтось кидає каміння по даху їх будинку. Коли вони вийшли з дому, то він побачив багато каміння у дворі та на даху будинку. Стверджує, що коли вони прийшли до притягнутого ОСОБА_1 до дому та його дружина намагалась поговорити з ОСОБА_1, він почав висловлюватись на її адресу грубою нецензурною лайкою і продовжував кидати каміння.

Вислухавши пояснення притягнутого ОСОБА_1, допитавши потерпілу ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України доведена. Пояснення притягнутого ОСОБА_1, що він не ображав потерпілу ОСОБА_2 та не кидав каміння на дах їх будинку, суд не приймає до уваги, оскільки допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повністю спростували пояснення ОСОБА_1, пояснення допитаних судом свідків є послідовними, логічними і у суду не має підстав не приймати надані пояснення до уваги.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не визнаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, намагається уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України у вигляді громадських робіт.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов'язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 213, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн. 00 коп., стягнувши суму на р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір у справі про адміністративне правопорушення, Бердянський міськрайонний суд, .

Строк предявлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_5