Справа № 456/699/17
Провадження № 3/456/319/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамко Р. Т. , розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції у м. Львові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 03.02.1989р. народження, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

29 січня 2017 року о 05 годині 35 хвилин на 612 км автодороги М-06 Київ - Чоп, гр.. ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, повторно протягом року. Огляд на стан сп?яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 (а) ПДР.

ОСОБА_1, будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з?явився, хоча судом вживалися всі необхідні заходи для належного та своєчасного його повідомлення про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2016р. ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак у зв?язку з спливом строку передбаченого ст. 38 КУпАП провадження у справі закрито.

З довідки відділу адміністративної практики УПП у м. Львові ДПП вбачається, що посвідчення водія ВСВ №608729 ОСОБА_1, отримав 08.04.2008р., яке не вилучено.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені повторно протягом року, а саме керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1, у вчиненому правопорушенні доведена протоколом серії БР № 261628 від 29.01.2017р., актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестом №2777, який проводився за допомогою «Драгер Алкотест 6810».

Вищевикладені докази сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд, всебічно, повно та обєктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1, дій, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування ОСОБА_1, транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, будучи особою, яка повторно протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення цих дій, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно до ч.1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1, суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому слід застосувати до ОСОБА_1, адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Такий вид адміністративного стягнення, зважаючи на вимоги ст. 23 КУпАП, буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1, нових правопорушень.

Вирішуючи питання призначення додаткового адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого, суд виходить з того, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1, належить іншій особі - ОСОБА_2, що вбачається з протоколу серії БР №261628 від 29.01.2017р.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3