АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/90/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, 1979 року народження, громадянина України, мешканця м. Харкова,

- визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - штраф у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом встановлено, 13.09.2016 року ОСОБА_1 о 14.00 год. на 297 км. Автомагістралі Харків-Сімферополь, керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння. Огляд провадився в КУ «Обласний клінічній наркологічній диспансер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Посилається на те, що висновок суду першої інстанції не об'єктивний, оскільки при винесенні постанови суд не прийняв до уваги всі обставини справи та докази по справі.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, а тому немає перепон для розгляду справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи районним судом ОСОБА_1 надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений 14.09.2016 року об 09.50 год., в якому зазначено, що він ознак наркотичного сп'яніння не має.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або керування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Також, стаття 266 КУпАП передбачає, що огляд осіб на стан наркотичного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан наркотичного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Працівниками поліції зазначений порядок проведення огляду було дотримано.

Висновок (а.с.4) КУ «Обласний клінічний диспансер» від 13.09.2016 року свідчить про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп'яніння.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції 13.09.2016 року о 14-00 год., що ним не оспорюється.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржував.

Згідно вищезазначеної Інструкції, ОСОБА_1 на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я був оглянутий 13.09.2016 року о 15-00 год., тобто протягом двох годин.

Висновок, який ОСОБА_1 надав суду першої інстанції, складено без обов'язкової присутності поліцейського 14 вересня 2016 року о 09.50 год., що вказує на порушення зазначеного вище строку проходження та порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, та правильно був визнаний судом першої інстанції не дійсним та залишений поза увагою.

Таким чином суб'єктивні висновки апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції не базуються на вимогах чинного законодавства і є безпідставними.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко