Справа № 466/72/17 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/783/351/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - гр. ОСОБА_1,

захисника - адвоката Шніцара А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Шніцара А.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнанний винним у тому, що він 19 грудня 2016 року о 22.35 год. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_1, в м. Львові по вул. Липинського, 58 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1, порушивши п. 2.9 а ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Шніцар А.О. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є передчасним та необгрунтованим у зв`язку з не дослідженням усіх доказів, а також зроблений на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам КУпАП. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які б підтверджували наявність запису про тимчасове затримання транспортного запису, яким керував ОСОБА_1, крім того, в поясненнях свідків не зазначено жодних відомостей про те, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобілем та чи хтось інший був допущений до керування. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить переліку додатків, а матеріали, які знаходяться в матеріалах справи та були дослідженні судом першої інстанції, не являються додатками до протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить дану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скерувати органам поліції для належного оформлення.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шніцара А.О., які просили задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 391810 від 18 грудня 2016 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат огляду - 2,6% проміле та іншими матеріалами справи

Покликання ж апелянта на те, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Львова підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є безпідставними та не грунтуються на вимогах закону, оскільки такий складено у відповідності до вимог ст. ст. 254, 256 КупАП.

Крім цього, покликання апелянта про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Шніцару А.О. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Шніцара А.О. залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк