П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 05 вересня 2016 року в 00 год. 10 хв. по вул. Кирилівській, буд. 122/1 в м. Києві, керував автомобілем «Форд», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (результат тесту 2,03 проміле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_3 зазначає, що факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не встановлено, оскільки як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, його підпису в ньому немає, оскільки він не визнав результати огляду. В той же час він зазначає, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, чим порушили норми законодавства.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що суд порушив його право на захист, оскільки суд мав упереджене ставлення щодо нього та визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. ОСОБА_3 зазначає, що працівники поліції підтвердили той факт, що не бачили, чи він керував автомобілем, оскільки, коли вони приїхали, то його автомобіль був нерухомий, а між ним та особами, які в подальшому стали свідками, був конфлікт.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КК України.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як видно з постанови, судом першої інстанції всебічно досліджені всі докази: допитаний ОСОБА_3, свідки - працівники поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5, які виїхали на місце, де він був затриманий іншими громадянами, інші свідки, зокрема, про допит яких заявляв сам ОСОБА_3, досліджені письмові докази, а також відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції. Всім доказам дана оцінка і зроблений висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З таких висновком погоджується апеляційний суд.

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього був складений з грубим порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що ї знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, він не погодився з результатами тесту, проте працівники поліції не доставили його в найближчий медичний заклад. Також не доведено, що саме він керував транспортним засобом.

Такі доводи ОСОБА_3 є непереконливими.

Відповідно до обставин, встановлених судом, ОСОБА_3 керував автомобілем «Форд» і був зупинений громадянами, які побачили як автомобіль поводиться на дорозі, це викликало сумнів у тому, що водій тверезий, а тому ними був викликаний екіпаж патрульної поліції.

Так свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що громадянин, який перекрив рух ОСОБА_3 наносив останньому удари саме через вікно в дверях водія автомобіля «Форд».

Як видно з відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_3 не висловив жодних заперечень, що він є водієм автомобіля «Форд». Крім того, ним не заявлено при непогодженні з тестом на стан сп'яніння, проведеним за допомогою приладу «Драгер».

Мова та поведінка ОСОБА_3 давали підстави працівникам поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп'яніння.

За результатами проходження огляду у ОСОБА_3 виявлено 2,03 проміле алкоголю, що засвідчив своїм підписом сам апелянт. Проходження огляду за свідчили своїми поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Саме про прийняття такого рішення в своїй апеляційній скарзі просить ОСОБА_3

Законом, а саме ст. 247 КУпАП передбачений вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі. Проте в апеляційній скарзі не наведено жодної підстави, яка б давала можливість прийняти таке рішення апеляційним судом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун