АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/618/17 Справа № 200/7217/17Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю прокурора Масалітіна Е.А., за участю особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року, якою:

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої завідувачем сектору взаємодії із ЗМІ, міжнародних звязків та з питань євроінтеграції головного управління державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 11 травня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, та стягнуто 320 гривень судового збору.

У своєму клопотанні, яке міститься в апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 просили поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження по справі, прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим що строк пропущено не з поважних причин, перевіривши матеріали адміністративного провадження, прихожу до висновку що клопотання ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції від 11.05.2017 року подана після закінчення цього строку, тобто 02.06.2017 року безпосередньо до поштового відділення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що вказана справа розглядалася Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 11 травня 2017 року у присутності ОСОБА_2, про що зазначено у постанові суду першої інстанції та вказаний факт не заперечує апелянт у апеляційній скарзі та при розгляді клопотання в апеляційній інстанції.

Рішення судді першої інстанції проголошувалось в день його постановлення у присутності особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 отримала копію постанови особисто 12 травня 2017 року (а.с. 55)

Слід зазначити, що постанову суду від 11 травня 2017 року було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16 травня 2017 року (надіслано судом першої інстанції 12.05.2017 року, зареєстровано в реєстрі 13.05.2017 року).

Вказані дані приводять до висновку, що заявниця достеменно знала і не могла не знати про рішення суду та строки оскарження постанови суду, оскільки мала змогу ознайомитися текстуально з рішенням суду, де викладено строк та порядок оскарження постанови суду.

Надані у апеляційній інстанції докази про перебування у відпустці та на лікарняному не можуть бути визнані як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки як вбачається з наказу від 10.05. 2017 року, ОСОБА_2 було надано відпустку с 22.05. 2017 року по 27.05. 2017 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження, що також не перешкоджало заінтересованій особі звернутися з апеляційною скаргою. Відповідно до довідки непрацездатності ОСОБА_2 знаходилася на лікарняному по догляду за дитиною теж після спливу 10- денного строку на оскарження судового рішення з 29.05 2017 по 08.06. 2017 року.

Враховуючи ці конкретні обставини справи, із апелянтом не можна погодитися, що початком перебігу 10-денного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді від 11 травня 2017 року нею було визначено 02 червня 2017 року, про що свідчить дата подачі апеляційної скарги.

Ураховуючи, що апеляцію ОСОБА_2 на постанову суду першої інстанції від 11 травня 2017 року було подано 02 червня 2017 року, тобто після закінчення 10денного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 ч. 2 КУпАП, визнати доводи ОСОБА_2 пропуску строку поважними не уявляється можливим, апеляційна скарга підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Керуючись ч.2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановила:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року.

Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, як подану після закінчення строку на апеляційне оскарження у звязку з відсутністю поважних причин.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5