Справа № 359/2102/17
Провадження № 3/359/1067/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від ОСОБА_1 відділу поліції Головного управління ОСОБА_2 поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123, ст. 185 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії МЕ № 389001, виданий Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві 14.12.2004 року, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 187491 від 10.02.2017 року, 10.02.2017 року о 13 год. 00 хв. в м. Бориспіль по вул. Завокзальна-Привокзальна, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, проїхав залізничний переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора по зустрічній смузі руху, чим порушив вимоги п.п. "в" п. 20.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія КХ № 017902 від 10.02.2017 року, 10.02.2017 року о 13 год. 00 хв. в м. Бориспіль по вул. Привокзальна, ОСОБА_3, під час складання адміністративного матеріалу про вчинення ним адміністративного правопорушення, виявив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обовязків, намагався вирвати документи, виражався брутальною лайкою та хватався за формений одяг працівників поліції, чим вчинив дії, за які передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 пояснив, що 10.02.2017 р. він знаходився в м. Бориспіль по особистих справах. Близько 13 год. 00 хв., він керував своїм автомобілем НОМЕР_2, по вул. Ушакова, в напрямку залізничного переїзду. Переїхавши 0залізничний переїзд, він побачив, що позаду нього рухається поліцейський автомобіль з червоними проблисковими маячками, у звязку з чим він зупинився. Працівники поліції повідомили йому, причину зупинки, а саме, що він порушив ПДР України, оскільки переїхав переїзд на заборонений червоний сигнал світлофора. На їх вимогу він відразу надав свої документи для перевірки. Після чого, працівники поліції запропонували пересісти йому до їх автомобіля для складання відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП, на що він погодився. Однак, він точно не памятав на який саме колір сигналу світлофору він проїхав залізничний переїзд. Сівши до автомобіля поліцейських, він надав їм свої документи, і вони почали оформлювати протокол. В цей час до них під'їхав незнайомий йому чоловік, і почав все знімати на відео. Інспектор поліції ОСОБА_4 відразу почав нервувати. Він попросив працівників поліції повернути йому документи, простягнувши в перед руку, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 різко вийшли з автомобіля та почали застосовувати відносно нього заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, а саме вдягнули кайданки та почали заламувати руки. Потім його примушували сісти до службового автомобіля для складання ще одного протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, він відмовився і його працівники поліції, а саме інспектор Коваль Р.О. та Шеремет А.О., почали примусово затягувати в авто, при цьому поваливши його на землю, де він пролежав близько 10 хвилин, і весь цей час йому заламували руки, які були у кайданках. Це свідчить про те, що працівники патрульної поліції по відношенню до нього вели себе неадекватно та з перевищенням службових повноважень. В той же час з його сторони будь-якої агресії в бік працівників поліції не було, він на їх адресу нецензурною лайкою не висловлювався, жодного опору не вчиняв, за формений одяг нікого не чіпав. Єдине, що він просив у працівників патрульної поліції, щоб останні викликали йому швидку медичну допомогу, оскільки таким своїми діями вони заподіяли йому ушкодження. Однак, вони спочатку цього не зробили. Пізніше, вже приїхали працівники патрульної поліції, яких викликав ОСОБА_6, який став свідком неправомірних дій з боку інспектора Коваля Р.О. та Шеремета А.О., які і викликали швидку медичну допомогу. Таким чином, він не вчиняв ніяких протиправних дій, які б свідчили про злісну непокору працівникам поліції. Лікарі швидкої допомоги надали йому необхідну першу медичну допомогу. Після чого його в супроводі працівників поліції було відправлено на обстеження до травматолога, під час якого було виявлено травми, про які лікар зазначив у довідці. Після чого, його ще доставили до ОСОБА_1, і вже там було складено протоколи про адміністративне правопорушення. Враховуючи, вищевикладене просив суд дану справу про адміністративне правопорушення закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_7 підтримав повністю пояснення, надані його довірителем. Також зазначив, що ОСОБА_3 жодної непокори законним вимогам та розрядженням поліцейського не здійснював. Так, працівниками поліції, а саме інспектором Ковалем Р.О. та Шереметом А.О., було незаконно одягнуто кайданки на ОСОБА_3, оскільки останній не намагався втекти, не чинив опору, а тільки хотів забрати свої документи, які він їм предявив для перевірки. Так, ОСОБА_3 тривалий час знаходився незаконно затриманим, перебував в наручниках та до нього було безпричинно застосовано фізичне насильство. Це свідчить про те, що працівники поліції по відношенню до ОСОБА_3 вели себе незаконно, з перевищенням наданих їх прав та повноважень, що супроводжувалося застосуванням спеціальних засобів, кайданків, відносно останнього. У звязку з чим, ним було подано скаргу до Головного управління ОСОБА_2 поліції в Київській області, за результатами розгляду якої, встановлено порушення вимог законодавства працівниками поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо застосування до ОСОБА_3 заходів фізичного впливу та спеціальних засобів. Також він подав заяву про вчення даними працівниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, яка наданий момент внесена до ЄРДР. Ці обставини підтверджують відсутність будь-якого опору працівникам поліції. Враховуючи, вищевикладене, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_7, просив суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 10.02.2017 р. він керував своїм автомобілем в м. Бориспіль по вул. Завокзальній, в бік залізничного переїзду. Перед переїздом стояв транспортний потік, оскільки горів червоний сигнал світлофору. Він також зупинився. В цей момент він звернув увагу на поліцейський автомобіль марки "Renault Dokker", який переїхав залізний переїзд на заборонений сигнал світлофору. Після цього, він помітив, що працівники поліції, які перебували в даному автомобілі, зупинилися біля автомобіля марки "Lexus LX 570", і спілкувалися з якимось громадянином. Він вирішив під'їхати до них, щоб поцікавитись, що там сталося, та чому працівники поліції, проїхали залізничний переїзд на червоний сигнал світлофора. Він підійшов до працівників поліції, та запитав, що вони роблять. Однак, останній навіть не предявили своїх службових посвідчень та нічого не повідомили. В цей час в їх автомобілі на задньому сидінні сидів громадянин, який предявив їм свої документи. Даним громадянином, як він потім дізнався, виявився ОСОБА_3 На його вимогу повернути документи працівники поліції почали себе поводити зухвало, та не віддавали йому документи. В подальшому, працівники поліції різко вийшли зі свого службового автомобіля, та почали із застосуванням фізичної сили надягати на ОСОБА_3 кайданки. Потім вони повалили його на дорогу, і він лежав на проїзній частині. В той же час ОСОБА_3 поводив себе нормально, будь-якого опору не чинив, за одяг та зброю працівників поліції не хватав. Разом з тим, саме працівники поліції поводили себе незаконно, порушуючи ПДР. Побачивши таку неправомірну поведінку даних працівників поліції по відношенню до ОСОБА_3, він відразу зателефонував на номер 102, та викликав патрульну поліцію. В подальшому він також викликав швидку допомогу. Також зазначив, що на місці події протоколів про адміністративне правопорушення працівники поліції не складали. Пізніше ОСОБА_3 повезли до лікарні, а він залишився на місці події. Така поведінка працівників поліції його здивувала, а тому він всю цю подію знімав на відео, яке в подальшому передав друзям ОСОБА_3 Дане відео було приєднано до матеріалів даної справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_3 близько 7 років. 10.02.2017 р. йому зателефонувала дружина ОСОБА_3 та повідомила, що останній перебуває у м. Бориспіль по особистим справам, однак щось сталося та його б'ють. Він відразу виїхав до м. Бориспіль, та поїхав до залізничного переїзду, з боку обїзної дороги. Приїхавши туди, він побачив, що там стоїть автомобіль ОСОБА_3, однак його там не було. Зателефонувавши останньому, він сказав, що він перебуває в травмпункті, оскільки його працівники поліції побили та вивернули плече. При цьому він також зазначив, що працівники поліції його незаконно затримали та тримали в кайданках. В лікарні ОСОБА_3 перебував 1-1,5 голини разом з поліцією. При цьому, в працівників поліції була своя, інша версія, того, чому ОСОБА_3 було доставили до лікарні. В подальшому ОСОБА_3 доставили до ОСОБА_1, і вже там було складено відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення та протокол затримання останнього, в його присутності. У ОСОБА_1 вони перебували близько 3-4 годин. Після складання протоколів, ОСОБА_3 хотів написати свої зауваження на дії працівників поліції, однак останній йому відмовили. Також ОСОБА_3 казав, що його затримували як злочинця, незважаючи на те, що він жодних протиправних дій не вчиняв. При цьому при затримані йому порвали куртку. Працівники поліції вели себе по відношенню до ОСОБА_3 неправомірно, незаконно надягнули на нього металеві кайданки, та застосовували фізичну силу, без будь-яких на те підстав.

У судовому засіданні свідок поліцейський ОСОБА_1 ГУ НП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_4, який приймав участь в оформленні матеріалів даної справи, пояснив, що 10.02.2017 р. він спільно із сержантом поліції ОСОБА_5 перебував на службі по здійсненню охорони публічного порядку на території обслуговування ОСОБА_1 Близько 13:00 год. вони рухаючись на службовому автомобілі марки "Renault Dokker", д.н.з. 1302, по вул. Завокзальна, в напрямку вул. Привокзальна, та зупинилися на залізничному переїзді, тому, що був увімкнений сигнал світлофору та звукова сигналізація. В цей час по зустрічній смузі руху, на заборонений сигнал світлофору, обїхавши всі автомобілі, які зупинилися перед залізничним переїздом, проїхав автомобіль НОМЕР_2. Такими своїми діями, воді даного автомобіля порушив вимоги п.п. "в" п. 20.5 ПДР України. Побачивши дане порушення, ним було прийнято рішення про зупинку даного автомобіля, тому увімкнувши проблискові маячки, він наздогнав автомобіль порушника, після чого водій зупинився. Підійшовши до водія, він представився, пояснив причину зупинки та суть вчиненого правопорушення, і запропонував предявити документи для перевірки. Водій відразу передав документи. Встановивши, що водієм є гр. ОСОБА_3 він запропонував останньому пройти до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що він добровільно погодився. Перебуваючи, в службовому автомобілі поліції ОСОБА_3 спочатку поводив себе спокійно, надав своє посвідчення водія. В цей час до службового автомобіля підійшов невідомий громадянин та почав їх провокувати, при цьому здійснюючи відеозйомку. Після цього ОСОБА_3 різким рухом намагався вихватити свої документи, та заволодіти автоматичною зброєю АКС-74У, яка знаходилася у нього. Після таких дій ОСОБА_3, вони зрозуміли, що є пряма загроза їхньому життю та здоров'ю, а тому до нього необхідно було застосувати спеціальні засоби. ОСОБА_3 почав поводив себе неадекватно, кричати, виражатися нецензурною лайкою, хапати їх за формений одяг, враховуючи таку його поведінку, на ОСОБА_3 було надягнуто кайданки. Крім того, вони зупинили свідка, який був присутній при даній події. Також ОСОБА_3 повідомив їм про біль, що нібито в нього вивих, і на його прохання на місце події було викликано швидку медичну допомогу. ОСОБА_3 було доставлено до ОСОБА_1 ЦРЛ, де його було оглянуто, та встановлено, що підстави для госпіталізації відсутні. Після чого, вони доставили ОСОБА_3 до ОСОБА_1 для складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 123, ст. 185 КУпАП. Після складання даних протоколів ОСОБА_3 покинув приміщення ОСОБА_1 Про застосування сили та спеціальних засобів по відношенню до ОСОБА_3 було складено відповідні рапорти та поінформовано керівництво ОСОБА_1 Також зазначив, що свідок ОСОБА_9 з'явився вже в лікарні, та перебував разом із ОСОБА_3 до моменту завершення, складання відносно нього протоколів. Ця подія тривала близько 2 годин з моменту зупинки.

У судовому засіданні свідок поліцейський ОСОБА_1 ГУ НП в Київській області ОСОБА_5, який приймав участь в оформленні матеріалів даної справи, пояснив, що 10.02.2017 р. він спільно із старшим сержантом поліції ОСОБА_4 перебував на службі по здійсненню охорони публічного порядку на території обслуговування ОСОБА_1 Близько 13:00 год. вони рухаючись на службовому автомобілі марки "Renault Dokker", д.н.з. 1302, по вул. Завокзальна, в напрямку вул. Привокзальна, та зупинилися на залізничному переїзді, тому, що був увімкнений сигнал світлофору та звукова сигналізація. В цей час з лівої сторони, по зустрічній смузі руху, на заборонений сигнал світлофору проїхав автомобіль НОМЕР_2. Після цього, вони наздогнали автомобіль порушника та зупинили його. Даному водію було розяснено причину зупинки та запропоновано надати документи для перевірки. Перевіривши документи та встановивши його особу водія, яким виявився ОСОБА_3 Водію було запропоновано сісти до службового автомобіля для оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП, на що він добровільно погодився. Перебуваючи, в їхньому автомобілі ОСОБА_3 вів спочатку себе нормально та самостійно надав свої документи. В цей час з'явився невідомий громадянин, який підійшов до них та почав їх провокувати, задаючи різні провокуючі питання, та знімаючи все на відео. Після цього ОСОБА_3 почав поводи себе неадекватно, кричати, виражатися нецензурною лайкою, вимагати повернути документи, хапати їх за формений одяг, а також намагався вихвати у інспектора Коваля Р.О. зброю. Лише після такої поведінки ОСОБА_3, яка свідчила про те, що він чинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, до нього було застосовано фізичну силу та спеціальні засоби, а саме надягнуто кайданки. Також ОСОБА_3 повідомив їм про біль, що нібито в нього вивих, і на його прохання на місце події було викликано швидку медичну допомогу та надано медичну допомогу. Пізніше його доставили до ОСОБА_1, де вже й було складено дані протоколи про адміністративне правопорушення та протокол затримання. Дана подія тривала близько 2 годин з моменту зупинки. ОСОБА_3 почав все заперечувати та так себе вести, після того, як почали знімати на відео.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він раніше працював в органах поліції, але на даний момент вже не працює. 10.02.2017 р. він керував своїм автомобілем в м. Бориспіль по вул. Привокзальній, в напрямку залізничного переїзду, де побачив інцидент, який відбувався між двома невідомими громадянина та працівниками поліції. Так, працівники поліції затримували громадянина, який поводив себе неадекватно, викрикував погрози в бік поліцейських, пручався та кричав. Він зупинився, та підійшов до них. В цей час він побачив, що громадянин, який він себе неадекватно, перебував у кайданках, та лежав на проїзній частині. В той же час на прохання поліцейських піднятися, він голосно кричав, виражався в їх бік нецензурною лайкою, та на його погляд, симулював біль плечового суглобу, а також говорив, що працівники поліції заламали йому руку. В цей момент інший громадянин, який також перебував на місці події, все це знімав на відео, можливо це товариш затриманого. Це виглядало так, нібито особа, яка в кайданках, симулював свій біль для даного відео, та звертав цим увагу сторонніх осіб. При цьому особа, що знімала все на відео, постійно провокував поліцейських до інциденту, сперечався з ними. Його така ситуації здивувала, а тому з метою зафіксувати дану подію, а також діяльність поліцейських та дії даних громадян, він також почав знімати відео, яке в подальшому надав працівникам поліції, та яке міститься в матеріалах справи. Також зазначив, що на неодноразові прохання поліцейських громадянин в кайданках, не схотів присісти до службового автомобіля, постійно викручувався, та не бажав їхати до відділу поліції. Таким своїми діями затриманий чинив опір працівникам поліції. В той же час працівники поліції поводили себе відповідно до вимог законодавства, та будь-яких неправомірних дій по відношенню до даного громадянина не вчиняли.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, вивчивши пояснення наданні на місці події, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Відповідно до п.п. "в" 20.5 ПДР України рух через залізничний переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонений сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 порушив п.п. "в" 20.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП. Вина правопорушника, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 187491 від 10.02.2017 р. (а.с.1); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_11, які були надані ним на місці події, в яких останній зазначив, що 10.02.2017 р. близько 13:00 год. водій автомобіля НОМЕР_2, по зустрічній смузі руху, на заборонений сигнал світлофору, проїхав залізничний переїзд (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_3, наданими ним на місці події (а.с.3, 17); відомостями, що містяться в журналі реєстрації порушення правил дорожнього руху на залізничних переїздах водіями автотранспорту, в яких зафіксовано факт проїзду 10.02.2017 р. близько 13:00 год. водієм автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3, залізничного переїзду на заборонений сигнал світлофору, у звязку з чим його було зупинено інспектором поліції ОСОБА_4 (а.с.23, 24); даними відеозапису з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_3 не заперечував факту порушення ним ПДР України (а.с.48); поясненнями свідків, які були допитані безпосередньо в судовому засіданні; поясненнями ОСОБА_3, які були надані ним в суді. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_3 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що своїми діями, які виразились у в'їзді на залізничний переїзд особою, яка керує транспортним засобом, у випадках, коли рух через переїзд заборонений, а саме на увімкнений заборонений сигнал світлофору, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, суддя виходить з вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення вимог п.п. "в" п. 20.5 ПДР України, ОСОБА_3 вчинюється один раз і утворює закінчений склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП. Вчинення такого діяння порушує конкретну норму Правил дорожнього руху України, після чого правопорушення є закінченим і починають спливати строки накладення стягнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 187491 від 10.02.2017 року, дане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 10 лютого 2017 р.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Зважаючи на те, що з дня вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, до моменту розгляду справи в суді пройшло більше трьох місяців, то розпочате провадження в даній справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, та склад даного адміністративного правопорушення, судом не встановлений, виходячи із наступного.

Так, стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 №10-рп/2011 р. зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми випливає, що дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від опору, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення серія КХ № 017902 від 10.02.2017 року, не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, та в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_3 такій вимозі, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано прізвища працівників поліції, яким ОСОБА_3 чинив злісну непокору. Дії, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення вчиняв ОСОБА_3, без зазначення законного розпорядження чи вимоги поліцейського, не становлять собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

При цьому, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з місця події (а.с.48, 89) вбачається, що ОСОБА_3 спочатку перебував на задньому сидінні в службовому автомобілі органів поліції марки "Renault Dokker", д.н.з. 1302, разом з працівниками поліції, які знаходилися на передніх сидіннях. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_3 попросив повернути йому його документи, які він їм надав. В той же час працівники поліції на дані звернення не реагували. Після чого, ОСОБА_3 різким рухом, подався вперед, простягнувши свою руку до інспектора поліції ОСОБА_4, з метою забрати свої документи. Після чого, інспектори поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вважаючи такі дії ОСОБА_3 протиправними та такими, що містили склад правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, вийшли із службового автомобіля, та застосували до ОСОБА_3 фізичну силу та спеціальні засоби, не довівши до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи, застосували відносно нього заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, а саме надягнули металеві кайданки. При цьому, на думку суду, на наданих відеозаписах незафіксовано, щоб ОСОБА_3 вчиняв дії, які б давали підстави працівникам поліції застосувати фізичну силу та спеціальні засоби кайданки.

Також, як вбачається з наданих пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6, останні вказали, що ОСОБА_3 не вчиняв жодних протиправних дій, не чинив ніякого опору працівникам поліції та не відмовлявся виконувати вимоги поліцейських. Вказані свідки також зазначили, що ОСОБА_3 лише просив поліцейських діяти у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, оцінюючи вищевказані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв'язком між собою, та свідчить про те, що працівниками поліції не були заявлені до ОСОБА_3 наполегливі, неодноразові законні розпорядження, передбачені чинним законодавством України, від виконання яких останній відмовився, також не було роз'яснено і наслідки не виконання таких вимог, відповідно.

При цьому указані дії працівники поліції повинні були вчинити незважаючи на агресивну поведінку ОСОБА_3 в певний період часу.

Суддя приходить до висновку, що можливість такої поведінки виникла внаслідок відсутності з боку працівників поліції адекватної реакції та розяснення відповідних положень нормативно-правових актів України, які врегульовують поведінку громадян, відносно яких складається протокол про адміністративне правопорушення. При цьому працівники поліції зобовязані діяти взірцево та виключати в своїх діях громадських осуд. В даному випадку таких дій з боку працівників поліції вжито не було.

З урахуванням вищезазначене, суддя приходить до висновку, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в повній мірі узгоджуються з даними відеозаписів з місця події та поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6, а також з іншими матеріалами справи, що вказує на їх об'єктивність.

Разом з тим до показів працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також показів свідка ОСОБА_10, суддя відноситься критично, оскільки з переглянутих в судовому засіданні відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_3 чинив саме злісну непокору законному розпорядженню поліцейського. В наданих суду відеоматеріалах, зафіксовано лише факт застосування до ОСОБА_3 фізичної сили та спеціальних заходів з причин намагання останнім вихопити з рук працівника поліції ОСОБА_4 свої особисті документи, які використовувались інспектором поліції для складання протоколу.

Крім того, суддя враховує наявність в матеріалах справи висновку службового розслідування за інформацією викладеною у зверненні адвоката ОСОБА_2 асоціації адвокатів України ОСОБА_7, в інтересах ОСОБА_3, щодо можливих неправомірних дій окремих працівників ОСОБА_1 ГУ НП в Київській області від 17.03.2017 р., яким зафіксовано факт того, що інформація викладена у даному зверненні знайшла своє часткове підтвердження, а саме щодо неправомірного застосування працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 заходів фізичного впливу та спеціальних засобів.

Також необхідно критично оцінювати і рапорти, складені працівниками поліції і долучені до матеріалів справи, оскільки рапорти працівників поліції самі по собі не тягнуть будь-яких правових наслідків, рапорти не можна вважати офіційними документами, тому що вони є лише письмовим записом встановлених обставин, а форма рапорту, його реквізити не передбачені законом і вони безпосередньо не зазначені в переліку доказів, визначених ст. 251 КУпАП, які можуть бути враховані суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення і покладені в основу прийнятого рішення у справі, а отже вони не можуть бути визнані допустимими доказами у справі.

З огляду на фактичні обставини, встановлені під час судового дослідження матеріалів адміністративної справи, суддя приходить до висновку, про відсутність законних (таких, що ґрунтуються на законі) розпоряджень та вимог з боку працівників поліції, а отже відсутня і злісна непокора законним вимогам працівника поліції під час виконання ним службових обов'язків. Тому вина ОСОБА_3 у порушенні вимог ст. 185 КУпАП, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 185 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 2 ст. 123, ст. ст. . 7, 9, 185, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у звязку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк