АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та постановою судді, 8 лютого 2017 року о 19 годині в місті Києві по бульвару Т. Шевченка ОСОБА_3 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведено в установленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить указану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому апелянт зазначає про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, ґрунтується на неналежних і недопустимих доказах. Зокрема ОСОБА_3 вказує, що зміст протоколу не відповідає вимогам закону, що акт огляду на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля не складався, ним не підписувався та йому не вручався, що було порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки був присутній лише один свідок ОСОБА_4

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, що виразилося у керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, підтверджується наявними в справі доказами, які були предметом перевірки, дослідження та оцінки судами як першої, так і апеляційної інстанцій.

Такий висновок ґрунтується на даних:

протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 109732 від 8 лютого 2017 року, згідно з яким у цей день о 19 годині в місті Києві по бульвару Т. Шевченка ОСОБА_3 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проведений в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків (а.с. 1);

роздруківки результату тесту на стан алкогольного сп'яніння спеціального технічного засобу «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до яких за результатами огляду у ОСОБА_3 виявлена позитивна проба на алкоголь з кількісним показником 1, 63 ‰ (а.с. 2, 3);

письмових пояснень свідка ОСОБА_5, в яких вона підтвердила обставини та результати огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння 8 лютого 2017 року, що проводився за її участю ( а.с. 16).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону щодо його змісту та недотримання працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння, не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 109732 від 8 лютого 2017 року, складений щодо ОСОБА_3 уповноваженою особою - поліцейським 10 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві, капралом поліції Іващенком С.Л., у ньому зазначені усі обов'язкові відомості і дані, визначені ст. 256 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_3 та двома свідками - ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проведено поліцейськими відповідно до ст. 266 КУпАП, вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» у присутності двох свідків.

За результатами огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння було складено акт, в якому міститься інформація щодо прізвища, ім'я, по батькові та місця проживання двох свідків огляду - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та який підписаний даними свідками.

Крім того, всупереч тверджень апелянта, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння містить також підпис ОСОБА_3, який погодився з результатами проведеного огляду без зауважень.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису із нагрудної відеокамери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_3 8 лютого 2017 року вбачається, що проведення працівниками поліції огляду на стан сп'яніння здійснювалось у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За наведеного, доводи ОСОБА_3 про те, що постанова суду ґрунтується на недопустимих чи неналежних доказах є безпідставними.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у ній доказами.

За встановлений судом обставин, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення накладене судом в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням обставин відповідно до ст. 33 цього Кодексу, зокрема, характеру правопорушення, даних про особу ОСОБА_3, відсутності обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований до ОСОБА_3 конкретний вид адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим і достатнім для попередження нових правопорушень.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/1319/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя в першій інстанції: Осаулов А.А.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.