АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3620/17Суддя 1 інстанції Борис О. Н.
Номер провадження 33/774/76/К/17Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2, за його участю, а також свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення, якою -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працюючого,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2, 12.06.2017р. о 17.00 год., в м.Кривому Розі на перехресті вулиць пр.200 річчя Кривого Рогу та вул.Виноградна, керував автомобілем ВАЗ 21104-110.01, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, млявість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі, водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Факт відмови від проходження огляду зафіксований на нагрудний засіб фіксування.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови, та просить ухвалити нову постанову, призначивши покарання у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

В своїй скарзі зазначає, що свідки, які були присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не викликалися у судове засідання, однак вони могли підтвердити те, що в їх присутності він не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Крім того, вважає, що призначене йому покарання є суворим і не відповідає його особистості.

В судовому засіданні ОСОБА_2, апеляційні вимоги та доводи апеляційної скарги, підтримав у повному обсязі.

Вислухавши ОСОБА_2, пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які в судовому засіданні, кожен окремо підтвердили, що 12.06.2017р., у їх присутності, ОСОБА_2 відмовився від пропозиції інспекторів поліції пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння, посилаючись на те, що у нього немає часу, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУоАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 069566 від 12.06.2017р., відповідно до якого ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку;

поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен з яких підтвердили у судовому засіданні, обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що 12.06.2017р. в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння;

відео записом з нагрудної камери № АЕ-00183 та АЕ-00093, з якого видно, що 12.06.2017р., ОСОБА_2, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 069566 від 12.06.2017р., як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що 12.06.2017р., ОСОБА_2, дійсно відмовився від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, в присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того, всудовому засіданні апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, обставини, щодо відмови ОСОБА_2, пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння, який йому запропоновано було пройти працівниками поліції.

Отже, дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено та підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про призначення йому покарання, без позбавлення права керування транспортними засобами, то вони є необґрунтованими, оскільки суперечать вимогам ч.1ст..33 КУпАП, згідно якої стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП, а також вимогам п.28 Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, де зазначено, що КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми.

Санкція ст.130 ч.1 КупАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто альтернативного покарання санкція статті не містить, тому доводи апелянта не підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду- І.Ю. Русакова