Справа №592/4668/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/266/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 червня 2017 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 червня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Згідно з постанови суду, 20.04.2017 р. о 23 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Степана Бандери, в районі вул. Косівщинська, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного спяніння, при цьому від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_3 вказує, що він знаходився в автомобілі в якості пасажира, а керував ним його брат ОСОБА_5, який на момент приїзду працівників поліції відійшов з місця події за технічною допомогою, адже у автомобіля під час руху розладналась ходова частина.

Він відмовився від проходження медичного огляду з тих причин, що він не керував автомобілем, але не зважаючи на його пояснення, працівники поліції застосували спеціальні засоби та силоміць повезли його до наркологічного диспансеру.

Крім цього, ОСОБА_3 зазначає, що відносно інспектора Матвеєва В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, проводилась спеціальна перевірка за результатом якої інспектора піддано до дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 20.04.2017р. о 23 год. 20 хв. в м. Суми по вул. Степана Бандери, в районі вул. Косівщинська, керував автомобілем марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного спяніння, при цьому від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до цього протоколу доказів, а саме пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 3, 4, зворотна сторона а. с. 7), медичного висновку (а. с. 2), схемою місця ДТП (а. с .6), рапортами лейтенанта поліції ОСОБА_9

Пункт 2.5 Правил Дорожнього руху України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; за передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Сумнівів щодо того, що ОСОБА_3 відмовився проходити медичне обстеження на стан спяніння не виникає, адже це доведено матеріалами провадження: медичним висновком на стан спяніння № 1985 від 21.04.2017 р., де зазначено, що він відмовився від огляду в приміщенні СОНД в присутності двох свідків, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які також підтвердили факт відмови, поясненнями самого ОСОБА_3, який наголошував на тому, що він не керував автомобілем, а тому проходити медичне обстеження відмовляється.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами провадження повністю доведено, що ОСОБА_3 відмовився проходити медичне обстеження на вимогу працівників поліції з тих підстав, що у останніх були підозри в тому, що ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного спяніння, у звязку з тим, що від нього було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, у нього була хитка хода, млява мова.

При перевірці відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а. с. 29), такі ознаки, як хитка хода і млява мова повністю підтвердились.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що автомобілем керував не ОСОБА_3, а його брат ОСОБА_5, що немає свідків, які б підтвердили факт керування ОСОБА_3 автомобілем, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_5, то вважаю, що ці доводи не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

В матеріалах провадження немає ніяких доказів на підтвердження того, що саме брат ОСОБА_3 керував автомобілем в день події зазначеної у протоколі, крім пояснень самого правопорушника.

Натомість слід зазначити, що в матеріалах провадження є пояснення свідка ОСОБА_8, який безпосередньо повідомив в поліцію про подію, яка сталося, і який бачив одну особу, яка керувала автомобілем марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та потрапила у ДТП. З його пояснень вбачається (зворотна сторона а. с.7), що 20.04.2017 року, він знаходився у своєму гаражі в м. Суми по вул. Косовщінський, почув звук гальм автомобіля, а потім удар. Вийшовши, він побачив автомобіль марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохідному переході, який стояв на дорозі в напрямку автовокзалу, і який потрапив у ДТП.

Водій вийшов з авто і почав комусь телефонувати, а потім сівши в авто намагався продовжити рух, проїхавши декілька метрів, але внаслідок механічних пошкоджень автомобіль далі рухатись не зміг. Потім приїхали працівники поліції, з якими ОСОБА_3 став лаятись та вести себе неадекватно, на їхню пропозицію проїхати до медичного закладу та показати документи на автомобіль він відмовлявся. Такі пояснення свідка ОСОБА_8 являються послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами по справі, даний свідок являється не зацікавленою особою, а тому його свідчення суд законно розцінив як такі, що заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апелянта про проведену службову перевірку відносно працівника поліції лейтенанта ОСОБА_9, якою виявлені порушення проведення останнім процедури огляду ОСОБА_3 на стан спяніння, і накладення за це на нього дисциплінарного стягнення, то вважаю дані доводи такими, що не спростовують вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме у його відмові, як особи, керуючої транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан сп'яніння, чим порушено вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

Протокол про адміністративне правопорушення складений саме за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним, є необґрунтованими та спростовуються належним чином встановленими та дослідженими, як в суді першої інстанції, так і апеляційним судом, доказами по справі.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, приймаючи до уваги, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду Сумської області, від 15 червня 2017 року, про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.