А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Яцко В.Л., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник потерпілого ОСОБА_2 - Яцко В.Л.,

в с т а н о в и в :

постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року провадження за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рахів Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого державним реєстратором Великоберезької сільської ради,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.02.2008, після набрання постановою законної сили, постановлено повернути ОСОБА_1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30 жовтня 2016 року близько 20-ї години в м. Берегово по вул. Мужайській, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Range Rover», державний номер «НОМЕР_3, здійснюючи на перехресті обгін, порушив вимоги п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України (далі - Правил), що призвело до зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем марки «Subaru Forester», державний номер «НОМЕР_2», під керуванням водія ОСОБА_2 й у результаті чого була заподіяна матеріальна шкода, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У постанові вказується на те, що судом установлено те, що водія автомобіля марки «Ленд Ровер» здійснював обгін автомобіля «Субару», водій якого, не впевнившись у безпечності маневру, як того вимагає п. 10.1 Правил, різко змінив напрямок руху, при цьому, в порушення п. 9.4 Правил завчасно (не менш як за 50-100 м. у населених пунктах) не попередивши про це шляхом подачі сигналу покажчиками повороту або рукою, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Тому суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 - Яцко В.Л., вказує на те, що постанова судді є незаконною, такою, що винесена без достатнього дослідження обставин події та матеріалів справи. Посилається на те, що суд першої інстанції, у порушення ст. 251 КУпАП, не надав оцінки доказам, зокрема, показанням свідків, а також необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання потерпілого про призначення судової авто технічної експертизи. При цьому, посилається на те, що суд не взяв до уваги те, що протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що порушення Правил, яке призвело до пошкодження транспортних засобів, допущено саме ОСОБА_1, що також підтверджується й показаннями свідків, згідно яких саме ОСОБА_1, здійснюючи маневр обгону, не переконався в можливості його завершення та не вжив заходів до уникнення зіткнення транспортних засобів. Крім того, вказує на те, що в судовому засіданні питання визнання вини правопорушником взагалі не ставилось. Просить постанову судді скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - Яцко В.Л., який підтримав апеляційну скаргу; особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для скасування постанови судді місцевого суду не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутності ОСОБА_2, неявка якого відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. Дані про поважність причин неявки ОСОБА_2 апеляційному суду не надані й у справі відсутні. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також убачається, що апеляційним судом ОСОБА_2 своєчасно було надіслано повідомлення, у якому вказувалось про час та місце розгляду справи, яке останній отримав 23.01.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Під час слухання справи представник ОСОБА_2 - Яцко В.Л., підтвердив, що ОСОБА_2 повідомлений про час та місце розгляду справи, однак просив розглядати справу без його участі.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними в справі й розглянутими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено в статті 280 КУпАП орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 529010 від 30.10.2016 року, 30 жовтня 2016 року близько 20-ї години в м. Берегово по вул. Мужайській, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Range Rover», державний номер «НОМЕР_3, здійснюючи на перехресті обгін, допустив зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем марки «Subaru Forester», державний номер «НОМЕР_2», під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого була заподіяна матеріальна шкода, чим порушив вимоги п. 14.6 «а» Правил, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зазначеному протоколі, у графі «пояснення» вказав, що не згідний із протоколом.

У доданих до протоколу поясненнях ОСОБА_1 вказував, що 30 жовтня 2016 року близько 20-ї години на автомобілі марки «Ленд Ровер» рухався по вулиці Мужайській у м. Берегово. При спробі здійснення обгону автомобіля марки «Субару Форестер», увімкнувши лівий покажчик повороту, розпочав виконання вищевказаного маневру. Однак, водій автомобіля марки «Субару Форестер», у порушення п. 14.2 Правил, розпочав виконання повороту вліво, а саме з вулиці Мужайської на вулицю Гуняди в м. Берегові, при цьому, ввімкнувши покажчик лівого повороту приблизно за 5 - 8 метрів до виконання маневру. Побачивши, що автомобіль марки «Субару Форестер» виїхав на смугу зустрічного руху для виконання повороту ліворуч, чим унеможливив завершення виконання ним обгону, він здійснив спробу уникнення зіткнення шляхом з'їзду на узбіччя лівої сторони проїжджої частини, однак уникнути зіткнення йому не вдалося, і правою стороною керованого ним автомобіля зачепив автомобіль марки «Субару Форестер», після чого його автомобіль занесло в кювет лівої сторони проїжджої частини, внаслідок чого такий отримав пошкодження. Крім того, ОСОБА_1 вказував на те, що його вини в даній дорожньо-транспортній пригоді немає, що така сталася з вини водія автомобіля марки «Субару Форестер».

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 підтвердив вищевказані пояснення.

Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що 30 жовтня 2016 року близько 20-ї години проходив по вул. Мужайській і бачив, як водій автомобіля «Ленд Ровер» здійснював обгін автомобіля «Субару», однак водій останнього почав здійснювати поворот ліворуч. При цьому, в автомобіля марки «Ленд Ровер» був увімкнений покажчик лівого повороту. Чи був увімкнений покажчик повороту в автомобіля марки «Субару» він не бачив.

Свідок ОСОБА_4 під час розгляду справи місцевим судом дав пояснення аналогічні до наведених вище.

Свідок ОСОБА_7 апеляційному суду пояснив, що був пасажиром автомобіля марки «Ленд Ровер», сидів на передньому пасажирському сидінні. Попереду них їхав автомобіль, який вони хотіли обігнати, однак водій останнього, не ввімкнувши покажчик лівого повороту, почав здійснювати маневр вліво, внаслідок чого сталося зіткнення.

З перевірених у судовому засіданні показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вони давали у суді першої інстанції, вбачається, що за змістом вони аналогічні до показань свідка ОСОБА_7.

Під час розгляду справи апеляційним судом представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Яцко В.Л. не довів неспроможність показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення мало місце на зустрічній смузі напрямку руху автомобілів, між якими сталося зіткнення. Під час зовнішнього огляду автомобіля марки «Субару» було виявлено наступні пошкодження: бампер, ліве та праве крило, капот, ліва фара, вирване ліве переднє колесо, двигун, ліва передня стійка. Під час зовнішнього огляду автомобіля марки «Ленд Ровер» було виявлено наступні пошкодження: передній бампер, ліва фара, покажчик повороту, капот, ліве крило, передні ліва та права дверки.

Ураховуючи те, що до протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, ніяких зауважень не надходило, а тому, в апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів дані, що містяться в них. Крім того, в апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів достовірність показань вказаних вище свідків.

Відповідно до п. 8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків та дорожньої розмітки; відповідно до п. 8.2 Правил, дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли отримати саме ті учасники руху, для яких вони призначені.

З вищезгаданої схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та фото вбачається, що на вул. Мужайській відсутні які-небудь дорожні знаки та розмітки, які б інформували про наближення до перехрестя з вулицею Гуняди, чи запроваджували деяке обмеження в русі. Указане також підтвердили допитані під час розгляду справи судом першої інстанції інспектор ГШР Берегівського ВП ГУНП Гомокі М.А., який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Під час апеляційного розгляду від учасників процесу щодо змісту показань указаних осіб зауважень також не надходило, у зв'язку із чим, в апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів й показання свідків у цій частині.

Згідно з п. 11.3 Правил на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки, чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди.

Як встановлено при розгляді справи, водій автомобіля марки «Ленд Ровер», рухаючись по вул. Мужайській у м. Берегово, здійснював обгін автомобіля «Субару», однак водій останнього, не впевнившись у безпечності маневру, різко змінив напрямок руху, тобто здійснив поворот на вул. Гуняди, при цьому завчасно, не попередивши інших учасників дорожнього руху про це шляхом подачі сигналу покажчиками повороту.

За вказаних обставин справи, здійснюючи поворот на вул. Гуняди, водій автомобіля марки «Субару», зобов'язаний був переконатись, що маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки забезпечувати безпеку дорожнього руху в першу чергу повинен водій, що здійснює маневр.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що водій автомобіля марки «Ленд Ровер» був позбавлений можливості передбачити маневр автомобіля марки «Субару», оскільки водій останнього ввімкнув покажчик повороту вже після того, як водій марки «Ленд Ровер» почав здійснювати обгін.

Аналіз пояснень водіїв, а також письмових доказів та зазначених у них даних у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що водій ОСОБА_1 не вчинив умисних дій щодо порушення Правил дорожнього руху України.

Відповідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як установлено під час апеляційного розгляду справи, водієм ОСОБА_1 була здійснена спроба уникнути зіткнення шляхом з'їзду на узбіччя лівої сторони проїжджої частини, внаслідок чого заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Крім того, згідно із правовою позицією Верховного суду України, висловленою в рішенні від 05 листопада 2015 року виключається відповідальність особи, яка б навіть порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, на підставі викладених доказів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення.

Наведені представником ОСОБА_2 - Яцко В.Л. в апеляційній скарзі доводи та надані під час апеляційного розгляду справи пояснення про те, що в діях ОСОБА_1 є склад передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, з урахуванням наведеного вище, не дають апеляційному суду підстав для скасування постанови судді місцевого суду, у зв'язку із чим задоволенню не підлягають.

При оцінці доводів апеляційної скарги враховується те, що представник потерпілого ОСОБА_2 - Яцко В.Л., не вказує на те, кого зі свідків не було допитано місцевим судом, не заявляв клопотань про допит нових свідків і не вказував на те у чому саме полягає неповнота при допитах вказаних вище свідків.

При прийнятті рішення про враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу з метою усунення неповноти при складанні протоколу та винесенні постанови не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, у тому числі те, що представник потерпілого ОСОБА_2 - Яцко В.Л., маючи можливість самостійно провести судову авто технічну експертизу таку не провів, а обов'язок її проведення намагався перекласти на суд, заявивши відповідне клопотання, не зазначаючи, які обставини необхідно з'ясувати.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав представник потерпілого ОСОБА_2 - Яцко В.Л., залишити без задоволення.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року, якою провадження за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан