Справа № 359/5060/17 Головуючий у І інстанції Криворучко І. В.
Провадження № 33/780/704/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 07.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: Захарова А.О.;

представника особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_2

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, місце роботи: перукар в салоні «Амелія»; проживає за адресою: АДРЕСА_1;

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 10 700 доларів США - повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2017 року о 08 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянка України ОСОБА_3, яка прибула до України з Об`єднаних Арабських Еміратів, м. Дубаї, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № 0374, обрала за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину «білої лінії» у ОСОБА_3 було виявлено 21 861 доларів США, які знаходились в жіночому гаманці, який знаходився в жіночій сумці (ручна поклажа). За протоколом вилучено 10 700 доларів США, решту грошових коштів у розмірі 11 161 доларів США, пропущено пасажирці.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року, громадянку України ОСОБА_3, визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 10 700 доларів США - повернуто ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Державна фіскальна служба України Київська митниця ДФС просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 відносно громадянки України ОСОБА_3 в повному обсязі та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК, застосувавши до неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти у розмірі 10 700 доларів США.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянка України ОСОБА_3 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не зверталася.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного та вмотивованого висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

25 травня 2017 року ОСОБА_3 разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 вилетіли одним рейсом НОМЕР_2 із м. Дубай, ОАЕ до України, що стверджується авіаквитками № 5ROHY2 та № НОМЕР_1. Валютні кошти у розмірі 21 861 доларів США, частина яких належить ОСОБА_3 у розмірі 10 000 доларів США та інша частина у сумі 10 000 доларів США належить ОСОБА_4, були покладені до одного з відділень жіночої сумки ОСОБА_3, аби мінімізувати ризик викрадення чи загублення.

Під час проходження митного контролю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом пішли по «зеленому коридору», коли інспектор запитав про кількість коштів, ОСОБА_3 пригадала, що ОСОБА_5, не забрала свої грошові кошти з її сумки. Не знаючи митних правил, після розмовою з інспектором ОСОБА_3 усвідомила, що забувши про грошові кошти, технічно здійснила адміністративне правопорушення, в результаті чого було вилучено 10700 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 30 березня 2017 року по 24 травня 2017 року ОСОБА_3 офіційно працювала у компанії БІСІДІ Хелскеа лімітед (BCD Healthcare limited) на посаді менеджера по роботі з клієнтами, у департаменті центру телефонного обслуговування відділу обслуговування клієнтів, що стверджується довідкою з місця роботи від 24 травня 2017 року з перекладом (а.с. 58-59), оригіналом трудового договору від 19 березня 2017 року з українським перекладом (а.с. 50-51), посадовими обов`язками, підписаних ОСОБА_3 (а.с. 52-53).

Відповідно до трудового договору повний пакет заробітної плати становить 25 000 Дирхам ОАЕ на місяць (а.с. 50), що також підтверджується розрахунково-платіжною відомістю працівника ОСОБА_3 (а.с. 55). За час роботи останній вдалось заощадити близько 10 000 доларів США.

Пояснення правопорушниці, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду в суді першій інстанції, майже одночасно разом із ОСОБА_3 в компанії БІСІДІ Хелскеа лімітед (BCD Healthcare limited) працювала громадянка України ОСОБА_5 на посаді помічника бухгалтера, що стверджується оригіналом контракту з місця роботи від 22 березня 2017 року з українським перекладом (а.с. 60-61, 65-66). Відповідно до наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_5 працювала на даній посаді в період з 02 квітня 2017 року по 24 травня 2017 року.

Згідно до трудового договору повний пакет заробітної плати становить 15 000 Дирхам ОАЕ (а.с. 65), що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю працівника ОСОБА_5 (а.с. 70-72). За час роботи остання заощадила близько 10 000 доларів США.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту, що вилучені валютні кошти є особистою власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які прямували разом, а саме заробітною платою, що стверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції вірно посилається на п.10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95, від 1949 року яка ратифікована законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де вказано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї».

Під час розгляду Апеляційної скарги було встановлено, що зазначені громадянки є переселенцями з окупованих територій Луганської області. ОСОБА_3 є єдиним годувальником у сім'ї і має на утриманні хвору матір, яка має атеросклероз артерій головного мозку та проблеми з роботою артерії хребта і постійно потребує значних коштів на лікування. ОСОБА_5, має на утриманні неповнолітню дитину та не має стабільного доходу і унаслідок складного фінансового становища була вимушена їхати до м. Дубай на заробітки. ОСОБА_3 до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, пояснила, що наміру приховати гроші або уникнути декларування в неї не було, все сталось випадково через неуважність, свою вину визнає в повному обсязі та щиро розкаюється.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів, майновий стан правопорушника, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянку України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 так як частина вилучених коштів належать останній, «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для громадянки України ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ