Провадження № 33/780/77/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 138 12.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Дрига А.М.,

за участю:

правопорушника - ОСОБА_1,

захисника - адвоката Кучерука М.В.,

законного представника потерпілого - ОСОБА_3,

потерпілого - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука М.В. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1

визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців,

В С Т А Н О В И В:

З постанови суду вбачається, що 19.10.2016 року близько 16 години 00 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Соборна, 62 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв на нього наїзд. В результаті вказаної пригоди тілесні ушкодження отримав пішохід ОСОБА_4

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 19.10.2016 року водій ОСОБА_1 близько 16 години 00 хвилин по вул. Соборна, 62 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, був учасником дорожньо-транспортної пригоди та з місця пригоди поїхав.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука М.В., в якій він просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення, та застосувати стягнення у виді штрафу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд формально підійшов до встановлення обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не мав на меті уникнути відповідальності. Також зазначає, що суд помилково зазначив в постанові про те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, оскільки в судовому засіданні він повністю визнав свою вину. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не вчинив грубого або повторного порушення правил керування транспортними засобами, а тому суд безпідставно застосував до нього стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим та не оскаржується в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі про суворість призначеного стягнення є необґрунтованим, оскільки суд при призначенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який був учасником ДТП і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний, ступінь його вини, майновий стан.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців.

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кучерука М.В. - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига