Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/227/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л., за участю ОСОБА_3 провадження стосовно якого закрито, його захисника - адвоката ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5 та його представника- адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5, на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, від 24 квітня 2017 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянинаУкраїни, з середньою освіто, працюючого

вантажником ФГ « Маяк Р», на утриманні має двох непонолітніх

дітей, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

Кіровоградського району, Кіровоградської області,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3, 08 квітня 2017 року приблизно о 19.00 год., керуючи автомобілем «АЗЛК-2140», реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Аджамка, Кіровоградського району, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху, не переконався у безпечності маневру, створив перешкоду для руху автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого вказаний автомобіль виїхав за межі проїзної частини, що призвело до пошкодження транспортного засобу ОСОБА_5

Постановою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2017 року провадження в справі закрито за відсутністю події та складу у діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП.

Рішення суду мотивовано тим, що протокол не містить даних про пошкодження транспортних засобів і свідчать про те, що ОСОБА_3 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не вчиняв.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати постанову районного суду, вказуючи на те, що суд неправильно вирішив справу, не дав належної та обєктивної оцінки фактичним обставинам цієї справи та зібраним доказам, не повідомив його довірителя про час та місце її розгляду, обмежив його процесуальні права як потерпілого та права на захист, не розібравшись безпідставно та необґрунтовано закрив справу.

Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що постанова про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП винесена суддею Кіровоградського районного суду Кіровоградської області 24 квітня 2017 року, даних про відправлення копії судового рішення ОСОБА_5, матеріали справи не містять, після ознайомлення з матеріалами, ОСОБА_5 отримав копію постанови лише 19 червня 2017 року.

В контексті застосування на практиці ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для забезпечення процесуальних та конституційних гарантій всіх учасників даного судового провадження, а також принципів повноти та обєктивності при зясуванні обставин кожної справи (ст. 245 КУпАП), апеляційний суд вважає можливим та необхідним поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.

Зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також дослідивши наявні в справі письмові докази, вважаю, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню за таких підстав.

За змістом п.п. 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього, безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

Дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

За змістом п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 поставлено за провину порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що він 08 квітня 2017 року о 19.00 год.,рухаючись по автодорозі з Червоного Яру в напрямку с. Аджамка, обїжджаючи вибоїну на дорозі, різко змінив напрямок руху - вліво, у той час як автомобіль «Тайота-Корола» під керуванням ОСОБА_5 здійснював його обгін.

В результаті автомобіль ОСОБА_5 зїхав з проїзної частини на узбіччя в кювет, що призвело до його пошкодження.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, фотознімки, які містяться в матеріалах справи, пояснення учасників цієї пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_5,під час апеляційного розгляду, а також характер механічних пошкоджень автомобіля ОСОБА_5, свідчать про те, що у ОСОБА_3 із-за пасажирів в салоні був обмежений огляд, за дорожньою ситуацією він не слідкував і не помітив як до нього ззаду наближається автомобіль «Тайота» під керуванням ОСОБА_5, який на рівній ділянці дороги, за відсутності зустрічного транспорту, увімкнувши лівий покажчик повороту, рухаючись в межах дозволеної швидкості та проїзної частини дороги, намагався здійснити обгін.

В той як автомобілі зрівнялись, ОСОБА_3, рухаючись по середині проїзної частини та намагаючись обїхати вибоїну, різко звернув вліво, а ОСОБА_5 для уникнення зіткнення почав маневрувати і не впоравшись з керуванням зїхав на обочину.

Очевидно, що у даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Москвич» ОСОБА_3,для того щоб своєчасно відреагувати на будь-яку зміну дорожньої обстановки, повинен був рухатись ближче до правого краю проїзної частини, незалежно від швидкості та напрямку руху автомобіля «Тайота», під керуванням ОСОБА_5, слідкувати за дорожньою обстановкою, дотримуючись безпечної швидкості і при обїзді перешкоди не здійснювати маневр, не переконавшись у його безпечності.

Не дотримання елементарних правил безпеки дорожнього руху і призвело до ДТП, тобто дії ОСОБА_3, який фактично створив перешкоду для руху автомобіля ОСОБА_5, безпосередньо знаходяться у прямому причинному звязку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень.

Наведені обставини потребували детального зясування, обєктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про відсутність події та у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанову районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

В даному випадку, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 сплинув ще 08 липня 20107 року, судові засідання відкладались з обєктивних причин за клопотанням адвокатів, а тому провадження в справі, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 -задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2017 року про закриття провадження за відсутності події дорожньо - транспортної пригоди та у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі закрити, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

ОСОБА_7 Іванов