Справа № 494/661/17
Провадження № 3/494/264/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління захисту економіки в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, паспорт серії КЕ 774044, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, заступник голови Березівської районної державної адміністрації Одеської області, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2017 року до Березівського районного суду Одеської області від управління захисту економіки в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення повязане з корупцією від 24.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи заступником голови Березівської районної державної адміністрації Одеської області, являючись службовою особою та займає відповідальне та особливо відповідальне становище, а саме державний службовець категорії «Б», 13.09.2016 року став власником автомобіля «HONDA CR-V», сірого кольору, 2007 року випуску, згідно договору купівлі-продажу №5148/2016/064641 від 13.09.2016 року вартістю 100000 (сто тисяч) грн. Таким чином ОСОБА_1 придбавши вищевказане майно, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2016 року (68900.00 грн.), набувши суттєвих змін в майновому стані, був зобовязаний у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, проте ОСОБА_1 агентство не повідомив своєчасно, чим порушив вимоги ч. 2 ст.. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1. права, передбачені статтею 268 КУпАП - розяснені. Порушник вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав та категорично не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 зазначив, що лише у жовтні 2016 року він отримав електронний ключ для входу в систему сайту НАЗК. Разом з цим, з 06.10.2016 року по 10.10.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в Березівській центральній районній лікарні, також з 10.10.2016 року по 20.10.2016 року на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, в подальшому з 20.10.2016 року по 28.10.2016 року перебував на амбулаторному лікуванні. Відразу після лікування 28.10.2016 року подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Крім того, навіть знаходячись удома,він намагався подати, проте сайт НАЗК не працював.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення передбачених частиною другою статті 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення порушника, прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить висновку про закриття провадження по справі у відповідності до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП , виходячи з наступного:

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол №276 від 24.07.2017 року про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-6 КУпАП .

Однак, з вказаним протоколом порушник не погодився, про що свідчить його підпис на ньому та пояснення надані у судовому засіданні, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Суд вважає зазначити, що суб'єкт владних повноважень (оперуповноважений відділу управління захисту економіки) мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з'ясувати всі обставини, що мають значення для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності порушника.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, вказані вимоги процесуального закону оперуповноваженим відділу управління захисту економіки, належним чином не дотримані, та всупереч вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.256 КУпАП, належним чином не досліджено обставини, що підлягають доказуванню у даній справі.

Статтею 8 КУпАП передбачено: «Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення… Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.»

Відповідно до частини тратьої статті 38 КУпАП передбачено: «адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушення, передбаченого статтею 164-14 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення».

Разом з цим, згідно статті 7 КУпАП «ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розпорядження голови Березівської РДА Одеської області №63/К-2010 від 18.06.2010 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника голови Березівської РДА Одеської області.

13.09.2016 року ОСОБА_1 придбав майно, а саме автомобіль ХОНДА, 2007 року випуску, за суму 100000 грн., проте повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подані лише 28.10.2016 року.

Як вбачається з протоколу та доданих документів ОСОБА_1 отримав електронний ключ для входу в систему офіційного сайту НАЗК лише 07 жовтня 2016 року, а тому фізичної можливості до вказаної дати внести відомості до НАЗК у порушника не було.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься довідка видана КУ «Березівська районна центральна лікарня» про те, що ОСОБА_1 з 06.10.2016 року по 10.10.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в Березівській центральній районній лікарні, також з 10.10.2016 року по 20.10.2016 року на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні, в подальшому з 20.10.2016 року по 28.10.2016 року перебував на амбулаторному лікуванні. Як зазначено вище, ОСОБА_1 подав інформацію про суттєві зміни в майновому стані 28.10.2016 року, тобто відразу після лікування.

Більш того, порушник пояснив, що навіть знаходячись на лікуванні удома, він намагався зайти до сайту НАЗК та повідомити про зміни у майновому стані, та йому вдалось лише 28.10.2017 року.

Частиною другою ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів (раніше мінімальних заробітних плат), встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

При цьому, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вище перелічені приписи діючого законодавства, зокрема ст.172-6 КУпАП визначають, що вказане порушення зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу. Проте вказаного судом не встановлено.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Відповідна позиція викладена в інформаційному листі від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з поважних причин не зміг внести відомості до сайту НАЗК щодо купівлі автомобілю ХОНДА на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2016 року, оскільки отримав електронний ключ для входу в систему офіційного сайту НАЗК лише 07 жовтня 2016 року, та з 06.10.2016 року по 28.10.2016 року офіційно перебував на лікарняному. Окрім цього, з пояснень особи встановлено, що він намагався зробити, однак не зміг у звязку неналежною роботою сайту.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

За викладених обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, зважаючи на надані заперечення та пояснення порушника, суд доходить висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбачений ст..172-6 ч.2 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 в ході судового засідання не здобуто, вини в судовому засіданні не встановлено, тому провадження по справі необхідно закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною другою статті 172-6 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Римар