Номер провадження 3/243/1517/2017
Номер справи 243/7416/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» вересня 2017 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., розглянувши матеріали, які поступили від РРПП Головного управління Національної поліції в Донецькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2017 року приблизно о 10 годині 45 хвилин на 3 км. автомобільної дороги Лиман Щурове, водій ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття алкотестера «Драгер» відмовився. Від проходження медичного огляду на стан спяніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 розяснені права та обов»язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 10, 63 Конституції України.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП визнав повністю та пояснив, що 13 серпня 2017 року приблизно о 10 годині 45 хвилин на 3 км. автомобільної дороги Лиман Щурове, він керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від продуття алкотестера «Драгер» відмовився. Від проходження медичного огляду на стан спяніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 016703 від 13 серпня 2017 року, з якого вбачається, що 13 серпня 2017 року приблизно о 10 годині 45 хвилин на 3 км. автомобільної дороги Лиман Щурове, водій ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття алкотестера «Драгер» відмовився. Від проходження медичного огляду на стан спяніння ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.2) та іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття. Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Судом також у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом»якшують відповідальність та обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 130, 283, 284, 286 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень (десять тисяч двісті гривень) 00 коп., на р/р №0001 в банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 21081300, , одержувач платежу Донецьке УК, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір на користь держави у сумі 320,00 гривень на доходний рахунок 0001 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, , одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2