Справа № 357/7477/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2017 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В. О. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого механіком, розлученого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався

на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2017 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після усунення недоліків надійшов адміністративний матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

01.07.2017 року щодо ОСОБА_1 інспектором СРПП № 2 Білоцерківського ВП складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого «01.07.2017 року о 00 год. 10 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське Шосе ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки з використанням алкотестера «Drager» та в КЗБМР Білоцерківській МЛ № 4 відмовився в присутності двох свідків».

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, та пояснив, що він не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Працівники поліції не запропонували йому пройти тест на визначення стану спяніння за допомогою експрес-тесту «Драгер» або іншого спеціального пристрою, а відразу запропонували їхати до Білоцерківської міської лікарні № 4, проте він відмовився. Свідки під час складання протоколу не залучалися. Після чого сам поїхав до МЛ № 4, де пройшов медичне обстеження на вміст алкоголю. Відповідно до медичного висновку ознак спяніння в нього не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги, всупереч вимогам ст. 245 КУпАП не було проведено всебічного повного та обєктивного зясування обставин справи та до протоколу не долучено інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення свідків, речових доказів, а також інші документи).

Зокрема, пунктом 15 Наказу МВС України №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються пояснення свідків правопорушення. Відповідно до п. 6 Розділу ІІ спяніння, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Однак, як видно з протоколу, хоча поліцейськими і зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу та в КЗБМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» в присутності двох свідків, однак пояснення даних свідків до протоколу не додано, на неодноразові виклики до суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що при складанні протоколу жодних свідків не було, матеріалами не спростовано.

З доданого ОСОБА_1 висновку №190 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видно, що станом на 01.07.2017 року о 03 год. 58 хв. у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено.

Таким чином, оцінюючи наявні матеріали справи, суд не може прийти до однозначного висновку стосовно того, чи мав місце факт адміністративного правопорушення, за який щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на усі вищевказані обставини, виходячи з положень ст.61 Конституції України, яка передбачає, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, керуючись верховенством права та презумпцією невинуватості, закріпленої в положеннях ст.62 Конституції України, суд приходить до висновку, що матеріалах відсутні достатні докази вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за участю ОСОБА_1 у вказаних в протоколі час та місці.

За таких обставин, він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а справа щодо нього підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 61, 62 Конституції України, ст. ст. 245, 256, 277, 280 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_4