АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/134/17 Номер провадження 33/786/307/17Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Томилко В.П. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Паскевича М.В., потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 24 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Пирятин, українець, громадянин України, непрацюючий, проживає АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн..

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 26 січня 2017 року близько 10 год.20 хв. по вул. П. Мирного в смт. Диканька Полтавської області, керуючи автомобілем марки «VW-Transporter»д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної відстані, допустив зіткнення з автомобілем марки «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1 правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням судді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, посилаючись на те, що що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин справи, не взявши до уваги його пояснення про те, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем рухалася по колії з переду нього, не гальмуючи ( стопи сигнали не загорались), не вмикаючи знаку повороту, різко здійснила маневр повороту ліворуч, після чого її автомобіль розвернуло вже в його напрямку передньою частиною, в результаті чого вона пошкодила свій автомобіль. Вказує, що його вини у спричинені вказаного ДТП не має, оскільки він своїми діями не порушив жодного пункту ПДР України, керував автомобілем згідно дорожніх знаків на дозволеній швидкості з урахуванням погодних умов.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримання своєї апеляційної скарги, вислухавши пояснення потерпілої та її представника, які вважають рішення суду законним, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновки суду не відповідають обставинам справи є такими, що не повній мірі знайшли своє підтвердження, але в деякій частині заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд не в повній мірі дотримався вимог чинного законодавства та необґрунтовано визнав твердження водія ОСОБА_2 про наявність і в діях водія ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху, що на думку апеляційного суду, вплинуло на прийняття рішення в частині накладення адміністративного стягнення.

З досліджених в судовому засіданні апеляційного суду доказів по справі вбачається, що дійсно водій ОСОБА_2 порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується даними протоколу огляду та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, а також висновком судової авто технічної експертизи, відповідно до якого дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про його невинуватість є безпідставними, а тому в цій частині апеляція не підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що в даній дорожньо-транспрртній пригоді дії водія ОСОБА_4 також не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору також знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суддя місцевого суду при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у зв'язку з чим постанова судді в частині накладення стягнення підлягає зміні.

Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його ступінь вини у скоєнні даної дорожньої пригоди незначна, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив малозначне адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП в частині накладення стягнення змінити та на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП звільнити і обмежитись усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.П. Томилко