Справа № 758/9982/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Ради адвокатів міста Києва про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП України, громадянина:

ОСОБА_1, який займає посаду керівника інформаційного агентства ТОВ «РБК-Україна», що за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ № 000045, який складений 25.07.2017 року головою Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_2, 28.06.2017 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду керівника інформаційного агентства ТОВ «РБК-Україна», перебуваючи на своєму робочому місці, що за адресою: АДРЕСА_1, діючи умисно всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, яке виразилось у неправомірній відмові в наданні інформації на адвокатські запити адвоката Рубля О.С. від 07.06.2017 року та 09.06.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.34 ЗУ « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідь на запит надається не пізніше п'яти робочих днів, у разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів.

Керівник інформаційного агентства ТОВ «РБК-Україна», ОСОБА_1 зобов'язаний був надати інформацію у відповідь на адвокатські запити адвоката Рубля О.С., або аргументовано відмовити в наданні інформації, у разі якщо доступ до такої інформації обмежений.

Відповідно до ч.5 ст. 212-3 КУпАП неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Братківський К.С. подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії КВ № 000045, від 25.07.2017 року, в яких вказує, що жодної неправомірної відмови в наданні інформації адвокату Рублі О.С. не було, оскільки ніяких адвокатських запитів до ОСОБА_1 не надходило. В своїй заяві про вчинення адміністративного правопорушення адвокат Рубля О.С зазначає, що він направляв два адвокатських запити 07.06 2017 року та 09.06.2017 року , в той же час на підтвердження відправлення та отримання запитів адвокат Рубля О.С. надав чомусь лише одну накладну про відправлення від 20.06.2017 року. При цьому, Раді адвокатів міста Києва не було надано жодного доказу, що кур'єрська служба «КСД Україна» доставила адресату саме адвокатський запит адвоката Рубля О.С. від 07.06.2017 року та від 09.06.2017 року, а не щось інше, наприклад, заяву, скаргу чи рекламний буклет. В накладній в розділі «Категорія» чітко видно, що доставка «без опису» та «не особисто в руки». Тобто, в кур'єрському конверті/пакеті могло знаходитися що завгодно і він міг бути наданий кому завгодно, оскільки ця категорія доставки не передбачає перевірки, ні вмісту відправлення, ні особи, яка приймає відправлення.

В матеріалах справи немає жодного доказу, що ОСОБА_1 є керівником інформаційного агентства ТОВ «РБК-Україна» і що інформаційне агентство ТОВ «РБК-Україна» знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Навпаки, з витягу з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності (Інформаційні агентства) випливає, що Інформаційне агентство Товариство з обмеженою відповідальністю «РБК-Україна» знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Фрунзе, 1-3, блок А, офіс 41 і що ТОВ «РБК-Україна» є засновником інформаційного агентства, проте ніде не вказано, що ОСОБА_1 є його керівником. Роздруківка з веб-сайту, додана до заяви про вчинення адміністративного правопорушення не є офіційним документом і вона так само не доводить, що ОСОБА_1 є керівником інформаційного агентства ТОВ «РБК-Україна». Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «РБК-Україна» є: місто Київ, вулиця Патріса Лумумби, 13, а не АДРЕСА_1.

Акт про неявку особи складено незаконно, оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу, який би доводив, що повідомлення Ради адвокатів міста Києва про час та місце складання протоколу за вихідним № 87-АП від 21.07.2017 року було отримано адресатом. Належним сповіщенням може вважатися лише те, яке має докази, що особа його отримала. Таким чином, було грубо порушено право ОСОБА_1 на захист своїх прав від необґрунтованої заяви про вчинення адміністративного правопорушення адвоката Рубля О.С.

В розділі Протоколу «До протоколу додаються:» не вказана кількість аркушів доданих матеріалів до повідомлення адвоката Рубля О.С. Тобто, незрозуміло, яку кількість документів від адвоката Рубля О.С. було розглянуто Радою адвокатів міста Києва, перед тим як був складений протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення справи не подав.

Опитаний в судовому засіданні потерпілий Рубля О.С. дав пояснення, що 20.06.2017 року ним було надіслано два адвокатські запити від 07.06.2017 року та від 09.06.2017 року в порядку ст.ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на ім'я інформаційного агентства ТОВ «РБК-Україна», яке фактично знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Г. Сковороди, 21/16.

21.06.2017 року о 12 годині 00 хвилин, дані адвокатські запити було вручено відповідальній особі адресата - Климовій.

У адвокатських запитах від 07.06.2017 року та від 09.06.2017 року, містилась вимога надати інформацію, якою безпосередньо володіє та розпоряджається ІА ТОВ «РБК-Україна» і яка стосується його клієнта ОСОБА_5 Станом на 05.07.2017 року ним не було отримано відповіді на жоден запит. Від так, він стверджує, що ІА ТОВ «РБК-Україна» порушило встановлено Законом п'ятиденний строк на надання відповіді, в зв'язку з чим він звернувся до Ради адвокатів міста Києва із заявою про вчинення адміністративного правопорушення.

Також потерпілий дав пояснення суду, що він безпосередньо з ОСОБА_1 не спілкувався, він не володіє фактичними даними, що ОСОБА_1 бачив його запити та давав вказівки не готувати по них відповіді. Йому не відомо, чи накладав ОСОБА_1 будь які резолюції на його запитах, чи доручав комусь їх розглянути та чи був він в місті Києві в той час.

Під час судового розгляду судом досліджено матеріали долучені до протоколу та додаткові матеріали надані потерпілим під час слухання справи. У вказаних матеріалах не зафіксовано, коли та за яких обставин саме ОСОБА_1 як посадова особа отримав інформацію про зміст запитів адвоката Рубля О.С., та вчиняв якісь діяння (дію чи бездіяльність) по не виконанню запиту, діючи при цьому умисно.

Оцінивши всі досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що не встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП (в редакції Закону №1952-V111 (1952-19) від 16.03. 2017 року) обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У зв'язку з цим доказування винуватості особи та збирання доказів не може перекладатись на суд.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок , власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст. 212-3 КУпАП неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказані приписи свідчать, що відповідальність за допущені порушення несе фізична посадова особа і лише за свої винні дії, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Системний аналіз ч. 2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка покладає обов'язок на керівників організацій надати адвокату запитувану інформацію, та ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, яка передбачає об'єктивну сторону правопорушення за відмову у наданні запитуваної інформації, свідчить про те, що відповідальність за ненадання запитуваної інформації може наставати лише в тому разі, якщо відмова в наданні інформації буде неправомірною, тобто якщо інформація згідно вимог закону підлягає наданню, а суб'єкт правопорушення безпідставно відмовив у цьому.

Водночас, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відмовився надавати інформацію адвокату Рубля О.С. на його запит.

Ні орган уповноважений на складання протоколу, ні потерпілий, ні досліджені документи в їх сукупності, не спростували твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Братківського К.С., що жодної неправомірної відмови в наданні інформації адвокату Рублі О.С. не було, оскільки ніяких адвокатських запитів до ОСОБА_1 не надходило, він про них не знав.

Згідно змісту закону суб'єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП характеризується умисною формою вини, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ч.5 ст.212-3, ст.ст.247, 294 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бородій В.М.