13.01.2017
227/4874/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від командира військової частини в/ч п/п 1060 полковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старшого навідника в/ч п/п НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року до Добропільського міськрайонного суду із військової частини п/п В 1060 надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до протоколу АП № 00189 від 20 листопада 2016 року, ОСОБА_2 19 листопада 2016 року близько 00.00 год., перебуваючи на службі в с. Вірівка Донецької області, на території в/ч п/п НОМЕР_1 в с. Вірівка Добропільського району під час виконання службових обов`язків знаходився в нетверезому стані, наказ командира батареї, щодо відбуття в Добропільську ЛІЛ для проходження медичного обстеження, не виконав, чим порушив ч. 3 ст. 172-20 КупАП та ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Від пояснень та підписання протоколу відмовився.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 18-19 листопада 2017 року він, перебуваючи на території військової частини, не знаходився в стані алкогольного спяніння, алкогольних напоїв не вживав. Також пояснив, що про складення протоколу про військове адміністративне правопорушення відносно нього він не знав, копії йому не давали та не ознайомлювали з його змістом, від підписання даного протоколу він не відмовлявся, оскільки йому не пропонували його підписувати. А від проходження медичного огляду відмовився тому, що він не був упевнений в стерильності засобу та просив провести щодо нього лабораторні дослідження, проте зразків біологічного середовища у нього ніхто не відбирав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він є заступником командира батареї по роботі з особовим складом. 19 листопада 2016 року близько 00 год. 00 хв. був свідком того, як командир батареї ст.лейтинант ОСОБА_4 виявив старшого солдата ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання ним обов`язків військової служби. Від проходження ОСОБА_2 медичного обстеження відмовився, мотивуючи тим, що не впевнений у стирильності технічного засобу, а на пропозицію здати біологічні проби, останній відмовився.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що при перевірці особового складу старшого солдата ОСОБА_2 не було виявлено в розташуванні. У зв`язку з чим почали його шукати. Після телефонного дзвінка командира він повернувся, командир прийняв рішення про направлення військовослужбовця для проходження огляду на стан сп`яніння. Явних ознак стану сп`яніння у ОСОБА_2 він не побачив. У медичному закладі ОСОБА_2 відмовився від проходження медогляду, мотивуючи тим, що не впевнений у стирильнорсті технічного засобу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що він є командиром зводу управління. 18 листопада 2016 року при перевірці особового складу старшого солдата ОСОБА_2 не було виявлено в розташуванні. У зв`язку з чим почали його шукати. Після його повернувся, командир прийняв рішення відправити військовослужбовця для проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того пояснив, що під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , у його присутності ОСОБА_2 не пропонувалась копія протоколу, у зв`язку з чим він і не міг відмовитись від його отримання, а підписавіся він у протоколі, не звернувши увагу, що він засвідчує відмову у підписанні ОСОБА_2 протоколу. У медичний заклад з ОСОБА_2 він не їхав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши протокол про військове адміністративне правопорушення серії АП №00189 від 20 листопада 2016 року та матеріали адміністративної справи, вважаю, що провадження по даній справі слід закрити з огляду на наступне.

Так, ч. 3 статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобовязаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових обєктів або виконання ними обовязків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
Згідно постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року, ОСОБА_2 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 2465,00 грн. за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП

Відповідно до загальних положень норм КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 62 Конституції України гарантовано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу, у тому числі передбачено порядок його складання, зокрема ч.ч. 2, 3, 4 цієї статті передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім цього, Наказом Міністерства оборони України від 19 травня 2015 року N 222 затверджено Інструкцію з оформлення протоколів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено механізм складання та направлення органам, уповноваженим розглядати справи про адмінправопорушення, протоколів та доданих матеріалів за порушення передбачені главою 13-Б КУпАП.

Відповідно до пп. 8 п. ІІ Інструкції Командир (начальник) військової частини зобов`язаний ознайомити особу, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 63 Конституції України з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Про ознайомлення із вищезазначеним особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, ставить у протоколі свій підпис, а у разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом командира (начальника) військової частини та підписами свідків, присутніх під час ознайомлення правопорушника з правами і обов`язками.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від підпису у протоколі у присутності свідка ОСОБА_6 не відмовлявся, з протоколом у його присутності ОСОБА_2 не ознайомлювали і свідок ОСОБА_6 не засвідчував своїм підписом у протоколі відмову ОСОБА_2 від підписання протоколу, що в свою чергу є неприпустимим та грубим порушенням вищезазначених норм КУпАП та положень Інструкції.

Також, в порушення вищезазначених норм КУпАП та положень Інструкції особі, яка згідно протоколу притягується до адмінвідповідальності взагалі не було роз`яснено прав передбачених положенням ст. 268 КУпАП, що порушило гарантоване право особи на захист, на ознайомлення з матеріалами справи, право заявляти клопотання, подавати докази, тощо, а також протокол було складено в одному примірнику і особі його копія не вручалася, що також підтверджується поясненнями свідка, який складав протокол.

На підставі викладеного, відомості зазначені в протоколі, щодо обставин події адміністративного правопорушення не можуть мати ніякого доказового значення при розгляді даної справи, як зафіксовані з істотним порушенням норм діючого законодавства.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП є недопустимим доказом його вини, а інші належні докази, що підтверджують факт виконання останнім 19 листопада 2016 року обов`язків військової служби у стані алкогольного спяніння відсутні, вважаю що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Також слід зазначити, що пояснення свідка ОСОБА_3 , щодо знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння під час проходження служби, оцінюються критично та не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_7 перебуває відносно ОСОБА_3 у безпосередньому підпорядкуванні.

Що стосується, акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 734 від 19 листопада 2016 р. в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від медичного обстеження, то зазначений акт також не підтверджує стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 .

Враховуючи вище викладене, доводи ОСОБА_2 , свідків та матеріали справи у сукупності, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності винуватості особи слід тлумачити на її користь, прихожу до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_2 19 листопада 2016 року о 00 годині 00 хвилин в нетверезому стані виконував обовязки військової служби та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 172-20, 221,247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Добропільського
міськрайонного суду Л.С.Мацишин