АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1569/2017 Постанова винесена суддею Грегуль О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю захисника ОСОБА_2, другого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року стосовно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Крім того, стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 320 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_4 14 березня 2017 року біля 23 години, керуючи транспортним засобом, р.н. НОМЕР_2, на перехресті вулиць Цвєтаєвої і Бальзака в

м. Києві, при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу, р.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, вважаючи зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята через неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права, просить її скасувати і закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом було порушено вимоги ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, оскільки висновок суду про винуватість ОСОБА_4 в ДТП ґрунтується виключно на даних протоколу, який сам по собі без підтвердження іншими доказами не є беззаперечним доказом винуватості особи.

Як стверджує апелянт, з огляду на розташування транспортних засобів в момент зіткнення та їх пошкодження, автомобіль під керуванням ОСОБА_4 вже закінчив маневр повороту, проїхав перехрестя і рухався в своїй полосі руху, а зіткнення автомобілів відбулося внаслідок порушенням водієм ОСОБА_3 п.п. 1.5, 10.1, 13.1 ПДР України, який почав перетинати на перевищеній швидкості суміжну смугу руху, по якій рухався

ОСОБА_4 При цьому, не дивлячись на суперечливість доказів у справі, суд безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків ДТП - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, а також не призначив за клопотанням сторони захисту автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, яка б могла підтвердити пояснення ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, а також винуватість водія ОСОБА_3 у порушенні ПДР України, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів, чим позбавив права ОСОБА_4 на законний та об'єктивний розгляд даної адміністративної справи.

Крім того, вважає, що суд, при накладенні на ОСОБА_4 стягнення за адміністративне правопорушення, не дотримав вимог ст. 33 КУпАП.

За таких обставин, на думку апелянта, суд формально підійшов до розгляду справи, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_4 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не направив, а тому його неявка не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_3 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга захисника

ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Суддя місцевого суду, всупереч доводів апеляційної скарги, в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

За змістом п. 16.6 ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, зокрема, в тому, що він 14 березня 2017 року біля 23 години, керуючи автомобілем на перехресті вулиць Цвєтаєвої і Бальзака в м. Києві, при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку прямо, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, оскільки відповідає фактичним обставинам події та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, доводиться даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 127741 від 14.03.2017 (а.с. 2), схемі місця ДТП (а.с. 3), поясненнях свідка ДТП ОСОБА_7.(а.с. 4), поясненнях другого учасника пригоди - водія ОСОБА_3 (а.с. 6), а також частково в поясненнях самого ОСОБА_4, який не заперечував, що на перехресті вулиць Цвєтаєвої і Бальзака в м. Києві здійснив поворот ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора.

Між тим, доводи апелянта про те, що ОСОБА_4 дотримав Правил дорожнього руху, оскільки здійснив маневр повороту ліворуч, впевнившись у безпечності його виконання, а також про те, що він вже закінчив маневр повороту, проїхав перехрестя, рухався в своїй полосі руху, після чого й відбулося зіткнення автомобілів, отже інший водій порушив п.п. 1.5, 10.1, 13.1 ПДР України, є безпідставними, оскільки суперечать фактичним обставинам справи.

Як убачається зі схеми місця ДТП, на яку посилається захисник як на доказ невинуватості ОСОБА_4, зафіксовані в ній відомості, в тому числі місце зіткнення транспортних засобів та механічні пошкодження автомобілів, дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 перехрестя не проїхав, розпочав маневр повороту ліворуч на вул. Бальзака, виїхавши на смугу, по якій автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_3, здійснював рух прямо, і зазначене свідчить про те, що повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, він не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо. Отже невиконання ОСОБА_4 п. 16.6 ПДР перебуває в прямому причинному зв'язку з наслідками указаної пригоди.

При цьому об'єктивні дані про те, що водій ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці не дотримав вимог п.п. 1.5, 10.1, 13.1 ПДР України у справі відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду, порушення права ОСОБА_4 на захист, зокрема, на ту обставину, що суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення безпідставно були відхилені клопотання про проведення в справі автотехнічної та транспортно-трасологічої експертизи, а також про виклик і допит у судовому засідання свідків ДТП: ОСОБА_5 і ОСОБА_6, працівника поліції ОСОБА_8, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні зазначені клопотання захисника. Не заявлялися стороною захисту такі клопотання і в суді апеляційної інстанції, а за наявності в матеріалах справи достатніх даних для прийняття відповідного рішення за результатами її розгляду, відсутні підстави вважати, що суддею місцевого суду була допущена неповнота розгляду, що б призвело до неправильного встановлення фактичних обставини події ДТП.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4, всупереч доводам апелянта, дотримав вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, а рішення про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_4 суддя виконав і вимоги ст. ст. 33, 34, 35 КУпАП, оскільки вид та розмір стягнення призначено в межах, встановлених санкцією ст. 124 КУпАП, з урахуванням фактичних обставин справи та наслідків правопорушення, даних про особу ОСОБА_4 і його відношення до вчиненого.

За таких обставин, з огляду на те, що доводи апелянта на обґрунтування прохання про закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в сумі

340 грн. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко