Справа № 539/1479/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

судді - Даценка В. М.

при секретарі судового засідання - Павличенко О.А.,

за участю адвоката ОСОБА_1 та особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від взводу №3 роти №3 РПП ОСОБА_3 України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ідентифікаційний номер не відомий, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

01.06.2017 року близько 03 години 30 хвилин в м. Лубни Полтавської області по проспекту Володимирському водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України. Огляд на стан спяніння проводився за згоди водія в Лубенській ЦРЛ.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив суду, що дійсно 01.06.2017 року о 03 годині 30 хвилин він з друзями їздив на автомобілі «Москвич», який належить його батькові. В м. Лубни на проспекті Володимирському їх зупинили працівники поліції. При цьому керував автомобілем не він, а його друг ОСОБА_4, який алкоголь з ними не вживав, був тверезий і зупинивши автомобіль, втік у двір житлового будинку. В протоколі написав, що автомобілем керував він, оскільки автомобіль належить його батькові і він боявся щоб працівники поліції не забрали автомобіль, хоча насправді автомобілем він ледве вміє керувати. Має посвідчення водія тільки на керування мотоциклом. Він сидів в автомобілі на передньому пасажирському сидінні і після зупинки їх працівниками поліції пересів на водійське сидіння, оскільки дверцята біля пасажирського сидіння іноді заклинює і він не зміг би через них вийти.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2Ю, щодо вчинення ним інкримінованого правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами.

Показами працівника поліції ОСОБА_5, допитаного в якості свідка, який суду повідомив, що 01.06.2017 року о 03 годині 30 хвилин на проспекті Володимирському в м. Лубни під час патрулювання ними був зупинений автомобіль «АЗЛК- 2140», яким, як зясувалося керував громадянин ОСОБА_2 Коли зупинили автомобіль, то із місця водія встав і вийшов ОСОБА_2, а із переднього та заднього пасажирських сидінь також вийшли два хлопці. Той, який встав із заднього пасажирського сидіння зразу ж втік. В ході спілкування з водієм, йому з колегою стало зрозуміло, що від водія є запах алкоголю. Вони запропонували водієві пройти обстеження на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, від якого той не відмовився. В результаті огляду ОСОБА_2 лікарем було зроблено висновок, що той перебуває в стані алкогольного спяніння. Після цього ним було складено відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне порушення.

Власними поясненнями ОСОБА_2, наданими в протоколі про адміністративне правопорушення, за якими він визнав, що випив пиво, після чого керував автомобілем. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив те, що саме такі пояснення ним надавалися під час складання протоколу. Подальшу зміну показань з повним запереченням вини в судовому засіданні ОСОБА_2 суд розцінює як намагання останнього уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. При цьому, суд звертає увагу на те, що незважаючи на тривалий (майже три місяці) розгляд справи, ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження власної версії подій та спростування своєї вини у вчиненні адмінправопорушення.

Медичним висновком щодо результатів медичного огляду №163 від.01.06.2017 року.

Крім того, представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування з Лубенської КЦМЛ сертифікату та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яким встановлювався стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 01.06.2017 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка завідуюча приймальним відділенням Лубенської КЦМЛ ОСОБА_6 суду пояснила, що стан алкогольного спяніння в приймальному відділенні лікарні встановлюється за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6510», який раз на рік проходить спеціальну повірку. Газоаналізатор, яким користувались у відділенні станом на 01.06.2017 року проходив таку повірку 24.03.2017 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом № 12-01/1349. Також нею було надано суду оригінали для огляду та копії вказаних сертифіката та свідоцтва.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Згідно ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою, другою і третьою статті 130 цього кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

ОСОБА_2 вчинив правопорушення будучи неповнолітнім.

Однак, з урахуванням того, що ОСОБА_2 свою вину не визнав, у вчиненні адміністративного правопорушення не кається, намагаючись уникнути відповідальності дав суду неправдиві покази, які спростовуються показами свідків та матеріалами справи, суд не знаходить можливості застосування щодо нього заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

За таких обставин суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 266, 283, 284, 294 КУпАП , суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. ( 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 320 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження стягувача : вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний номер юридичної особи в ЄДР підприємства та організації України (), отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 «Судовий збір (стягувачем є Державна судова Адміністрація України)».

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст.321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. В разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.