Справа № 466/1487/17 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/783/862/17 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я. розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 259104 від 25.02.17р., гр. ОСОБА_1 25.02.2017р. о 01.00 год., керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», н.з. ВС 9902 ЕН в м. Львові на перехресті вулиць Липинського - Промислова в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу Drager ARHK-0051 в присутності двох свідків, результат огляду 1,78 %. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою справу відносно нього закрити у звязку з передачею матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року, в якому вказує, що в судовому засіданні не був присутнім, вважає, що було порушено його право на захист, копію постанови отримав після повного спливу 10-ти денного терміну на її оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає винесену постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки у нього був намір укласти договір з адвокатом, але так як перебував у відрядженні, а потім на лікарняному не мав змоги цього зробити. Суд не врахував, що є підстава для перенесення розгляду справи та розглянув таку у його відсутності.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку із порушенням ним п.п. 2.5 ПДР України, а саме у тому, що він, 25.02.2017р. о 01.00 год., керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», н.з. ВС 9902 ЕН в м. Львові на перехресті вулиць Липинського - Промислова в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу Drager ARHK-0051 в присутності двох свідків, результат огляду 1,78 %.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав стягнення в межах вказаної статті. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу серії БР № 259104 від 25.02.2017 р., згідно якого ОСОБА_1 25.02.2017р. о 01.00 год., керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», н.з. ВС 9902 ЕН в м. Львові на перехресті вулиць Липинського - Промислова в стані алкогольного спяніння, з чим ОСОБА_1 погодився (а.с.2), даними тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager ARHK-0051 в присутності двох свідків, результат огляду 1,78 % (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, згідно яких вони були присутні при освідченні водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, результат огляду 1,78 проміле (а.с. 4-5).

Відповідно до вимог ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Що стосується вимоги апелянта про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації чи трудового колективу, то вони не заслуговують на увагу, підстав для передачі матеріалів не встановлено, оскільки ОСОБА_1 жодних підтверджень, що він є членом громадської організації не надав, також не вказав де він працює, при цьому клопотань від громадської організації чи трудового колективу про передачу матеріалів справи на їх розгляд не надходило до суду апеляційної інстанції.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Оскільки ОСОБА_1. не приймав участі в судовому засіданні в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2017 року - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.