ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Нанічкіна Н.М., за участю прокурора Марченка С.А., захисника ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали Управління захисту економіки у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1, працюючої секретарем Марганецької міської ради Дніпропетровської області, депутата, за вчинення нею адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

30 травня 2017 року старшим оперуповноваженим відділу управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3 складено протокол № 265 стосовно ОСОБА_2 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: будучи депутатом та секретарем Марганецької міської ради Дніпропетровської області Дніпропетровської області, перебуваючи в президії на засіданні чергової третьої сесії сьомого скликання Марганецької міської ради, в порушення вимог ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та самостійно публічно не оголосила депутатському корпусу Марганецької міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів до голосування за питання № 37 «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік».

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі, підтримав. Зазначив, що по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а тому просив визнати її винною та накласти стягнення у межах санкції даної статті.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнала, пояснила, що 24 грудня 2015 року до початку сесії нею було подано заяву на імя міського голови про наявність у неї конфлікту інтересів, відсутність корисного наміру отримати винагороду та про намір голосувати за проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік». Також, зазначила, що працівниками поліції порушено її права, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме: працівники поліції не викликали її для складання протоколу і не пропонували надати пояснень з будь-яких питань; їй намагалися вручити якийсь-то протокол в її кабінеті, однак не повідомили, що то за протокол, не розяснили її права, не дозволили запросити юриста або будь-якого іншого фахівця.

Захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 наполягала на тому, що ніякого реального конфлікту інтересів в ситуації, що склалася з ОСОБА_2 не вбачається. Матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а отже, справу необхідно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначила, що рішення сесії стосувалося не майнового інтересу ОСОБА_2, а заробітної плати за виконання повноважень посадової особи місцевого самоврядування. Премії та надбавки є складовими заробітної плати, а право на заробітну плату гарантоване Конституцією України. Також звернула увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено з порушенням вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративного протоколу, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а саме обєктивної та субєктивної сторін.

Частиною 1 ст.172-7 КупАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Обєктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватних (особистих) інтересів чи обставин, які можуть вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обовязків, тому зобовязана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

З матеріалів вбачається, що відповідно до рішення № 2-1/VІІ першої сесії сьомого скликання Марганецької міської ради Дніпропетровсько області від 17 листопада 2015 року «Про підсумки виборів депутатів Марганецької міської ради Дніпропетровської області VІІ скликання та визнання їх повноважень» визнано повноваження депутата Марганецької міської ради ОСОБА_2.

Відповідно до рішення № 6-1/VІІ першої сесії сьомого скликання Марганецької міської ради Дніпропетровсько області від 17 листопада 2015 року «Про обрання секретаря Марганецької міської ради» визнано повноваження секретаря Марганецької міської ради ОСОБА_2, яку було обрано із числа депутатів Марганецької міської ради шляхом таємного голосування.

У своїй діяльності ОСОБА_2, як депутат та секретар міської ради, керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України та іншими законодавчими актами України.

Законом, який регулює статус та засади організації органів місцевого самоврядування та визначає правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів та депутатів сільських рад, являється Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Даний Закон визначає посадову особу місцевого самоврядування як особу, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

24 грудня 2015 року відбулось засідання третьої сесії Марганецької міської ради сьомого скликання, на якій були присутні міський голова ОСОБА_4, секретар Марганецької міської ради ОСОБА_2, а також 28 депутатів міської ради. Згідно порядку денного вказаної сесії під 37-м номером розглядався проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік».

Згідно протоколу 3 сесії доповідачем по питанню № 37 порядку денного виступила заступник міського голови ОСОБА_5, яка ознайомила депутатів з вказаним проектом рішення, після чого проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» винесено на голосування. Рішення прийнято більшістю голосів.

У подальшому, рішенню сесії «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» було присвоєно номер № 64-3/VІІ, та підписано міським головою ОСОБА_4

Вказаним рішенням передбачено встановлення секретарю міської ради ОСОБА_2 та заступниками міського голови премій на 2016 рік в розмірі 100 відсотків (включно) від посадових окладів, за наявності економії фонду оплати праці та відповідно до особистого вкладу в загальні результати роботи, а також надбавки за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи, розроблення нормативно-правових актів, експертизу таких актів у розмірі 100 відсотків (включно) посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг службовця органу місцевого самоврядування та вислуги років (пункти 5, 10 Рішення).

З аналізу змісту протоколу, який вівся на засіданні третьої сесії Марганецької міської ради 24 грудня 2015 року, судом встановлено, що на розгляд сесії виносилося 103 питання, в тому числі і проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік», яке було включено до порядку денного за № 37. Отже, всі депутати присутні на сесії були з ним ознайомлені.

Також зі змісту протоколу вбачається, що питання № 37 «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» доповідала заступник міського голови ОСОБА_5, ознайомила з проектом рішення. З даного питання виступив депутат міської ради ОСОБА_6, який висловився щодо недоцільності збільшення штатних одиниць по відділу з питань транспорту та звязку. Інших зауважень та доповнень до рішення не надходило. Голосування відбувалося за затвердження проекту рішення в цілому з урахуванням пропозиції депутата ОСОБА_6 Проголосувало 27 депутатів з 30-ти. Не голосувало 3 депутатів. Рішення прийнято (а.с.33).

В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення № 265 зазначено, що ОСОБА_2 використала свої повноваження для встановлення собі розміру премії та надбавки, як секретарю ради.

Суд не погоджується з даним твердження, оскільки не секретар міської ради самостійно, а міська рада колегіально прийняла рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік», підтвердивши право, встановлене законом та місцевим бюджетом на отримання посадовою особою органу місцевого самоврядування заробітної плати. Тим більше, що питання голосування, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, є предметом розгляду адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої, зокрема, секретар, депутат міської ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

За змістом цього Закону самостійне публічне оголошення на засіданні ради особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів здійснюється з метою відкриття інформації та інформування депутатів про наявність такого конфлікту.

Захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 надано суду копію заяви ОСОБА_2 від 24 грудня 2015 року, вх. № 22/15-27 на імя міського голови ОСОБА_7 про те, що вона публічно повідомляє про наявність в неї конфлікту інтересів, а також про те, що не має корисного інтересу на отримання вигоди, а тому має намір голосувати за проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» (а.с.101). Також, надано копію Журналу реєстрації вхідної кореспонденції (а.с.105-107), в який внесено запис про реєстацію вказаної заяви.

ОСОБА_2 в судовому засіданні наголосила на тому, що заступник голови ОСОБА_5, як доповідач по проекту рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» на сесії міської ради, перед голосуванням повідомила присутніх депутатів про наявність заяв від ОСОБА_4, ОСОБА_2,ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо конфлікту інтересів з вказаного питання.

Дана обставина підтверджена показанням свідків ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, а також поясненнями міського голови ОСОБА_4 в судовому засіданні під час розгляду аналогічної справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП відносно міського голови ОСОБА_4, які прийняті судом як належний та допустимий доказ публічного повідомлення ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про наявність у них конфлікту інтересів.

Отже, включення проекту рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» з пунктами 5 та 10 про встановлення розміру надбавок та премій секретарю міської ради та заступникам міського голови на 2016 рік, публічна доповідь та оголошення проекту рішення заступником міського голови ОСОБА_5 на сесії міської ради, а також повідомлення нею про наявність конфлікту інтересів та наявність заяв з цього приводу, зокрема і від ОСОБА_2, у відповідності до закону свідчить про відсутність приховування останньою будь-якого інтересу.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт встановлення секретарю міської ради премії і надбавки був загальновідомий, жодним чином не приховувався від депутатів ради, так як вони знали порядок денний сесії, були присутніми на сесії та підтримали дане питання шляхом голосування.

Доводи прокурора про те, що публічне оголошення про наявність реального конфлікту інтересів передбачає саме особисте, здійснене вголос, оголошення особи про наявність у неї конфлікту інтересі або зачитування на сесії поданої з цього приводу письмової заяви нічим не обґрунтовані.

Ні стаття 59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні інші нормативно-правові акти, не містять визначення змісту «самостійного публічного оголошення».

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно до ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці установ, що фінансується з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансується з бюджету затверджується одночасно з бюджетом.

Згідно до Постанови КМУ № 268 від 09 березня 2006 року умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначається органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для держслужбовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно до абз.2 п.6 зазначеної Постанови преміювання сільських, селищних, міських голів районних, районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі встановленому цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймаються відповідною радою.

Складові заробітної плати посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за стаж служби в органах місцевого самоврядування, надбавки за почесне звання «заслужений», за знання та використання в роботі іноземної мови та доплати за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, допомога на оздоровлення, - відносяться до тих, які підлягають обовязковій виплаті.

На думку суду, не може розцінюватись як конфлікт інтересів отримання особою передбаченої чинним законодавством доплати за виконану роботу.

Отримання особою грошової винагороди у формі заробітної плати, а також її складових: премії, надбавки за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушення, оскільки, право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, закріплене у ст.43 Конституції України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, та має таку структуру. Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Визначений законом розмір заробітної плати і доплат та порядок їх нарахування не можуть бути предметом конфлікту інтересів у розумінні вищезазначених положень Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ці чинники не впливають на можливість, обєктивність та неупередженість прийняття рішень посадовою особою, яка її отримує. Предметом корупційних дій, згідно положень вищезазначеного закону, може бути лише незаконна винагорода та способи досягнення такого результату.

Крім того, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку ст.278 КУпАП, суд, ознайомившись з матеріалами справи, встановив, що протокол про адміністративне правопорушення № 265 від 30 травня 2017 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАПта розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише серію та номер паспорту, без зазначення дати видачі і назви органу, що його видав.

Відповідно до п.11 Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всупереч вказаної норми, як вбачається з протоколу № 265 відносно ОСОБА_2, останній не було розяснено права, передбачені статтею 56Конституції України, та не було повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, оскільки в протоколі відсутня відмітка про розяснення таких прав та повідомлення, також відсутній підпис ОСОБА_2

Також, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що працівники поліції не викликали її для складання протоколу і не пропонували надати пояснень з будь-яких питань; їй намагалися вручити якийсь-то протокол в її кабінеті, однак не повідомили, що за протокол, не розяснили її права, не дозволили запросити юриста або будь-якого іншого фахівця.

Дана обставина не спростована прокурором в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В протоколі зазначено і в судовому засіданні підтверджено прокурором, що датою виявлення правопорушення є дата складання цього протоколу. Однак, з протоколу та матеріалів, доданих до протоколу, не вбачається, на чому ґрунтується дане твердження. У звязку з чим суд позбавлений можливості встановити, чи не сплив строк накладення адміністративного стягнення.

Також, зі змісту ст.ст.256, 259 КУпАП вбачається, що протокол складається у місці його вчинення та в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, порушника може бути доставлено в поліцію…

В протоколі № 265 від 30.05.2017 року зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_2 в м.Марганець, протокол складено в м.Нікополь. До матеріалів адміністративної справи не додано будь-яких матеріалів, які б свідчили, що протокол складався в її присутності, або що її запрошували до поліції для складання протколу.

Відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу є порушенням її прав на захист.

У звязку з тим, що виявлені недоліки і порушення не можуть бути усунуті в ході розгляду справи, оскільки позбавляють суд можливості виконати положення ст.280 КУпАП та забезпечити всебічний і обєктивний розгляд справи, а також постановити по ній законне і обґрунтоване рішення, суд повернув матеріали протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-7КУпАП України старшому оперуповноваженому відділу управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3 для належного оформлення.

Однак, вимоги постанови не виконані, виявлені недоліки і порушення не були усунуті; справу знов було направлено до Марганецького міського суду з формальною відпискою.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушеннями, не ґрунтується на вимогах закону. Такий протокол порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки особа не ознайомлена з ним та позбавлена можливості використати свої права, передбачені законом.

Також, суд погоджується з думкою захисника, що внаслідок протиправних дій працівників поліції були порушені права ОСОБА_2, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази тощо.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доведення достатніми доказами обставин адміністративного правопорушення є обовязковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Суд вважає, що матеріали справи у їх сукупності не вказують на наявність беззаперечної вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, і не доводять її бездіяльності у формі публічного не оголошення нею про наявність конфлікту інтересів.

У звязку з чим, враховуючи сукупність досліджених доказів, керуючись у тому числі ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ст.247, 283-285, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення повного тексту постанови.

Суддя: Н. М. Нанічкіна