Номер провадження: 33/785/47/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Грідіна Н.В., з участю ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2016 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме в тому, що 23.10.2016 року, 16:55 год., керуючи автомобілем «Toyota RAV4», р/н ВН3215, в м. Одесі по вул. Комарова, в порушення вимог п.п. 8.7.3.(г), 16.13 ПДР, попередньо здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору і, при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю «Форд», р/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, як необґрунтовану, та закрити провадження по справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що суд розглянув справу неповно та однобічно, встановлені судом обставини правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, після чого, згідно вимог п. 16.8 ПДР, повинен був закінчити маневр на перехресті. Суд не взяв до уваги, що під час закінчення ним маневру, водій ОСОБА_5, в порушення вимог ПДР, виїхала на перехрестя з перевищеною швидкістю на жовтий сигнал світлофора.

Суд безпідставно взяв до уваги висновок експерта №11104160 від 11.11.2016 року, так як зазначений висновок проведений в порушення Інструкції про призначення та проведення експертиз.

Заслухавши захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_5, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає зясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Суд першої інстанції при розгляді справи, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив докази по справі, зокрема протокол про адміністративне правопорушення АП2 №024339 від 25.10.2016 року та схему ДТП до нього, а також висновок експертного автотехнічного дослідження зіткнення автомобілів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 №11104160 від 11.11.2016 року, відеозапис з місця пригоди.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, яким дана належна оцінка, як допустимим, достовірним та достатнім доказам, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, узгоджується та підтверджується зазначеними доказами, та встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, згідно вимог ст. 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти та однобічності судового розгляду справи є неспроможними, так як в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді апелянтами не було заявлено жодних клопотань щодо витребування або дослідження доказів, які б не були дослідженні судом першої інстанції.

Також неспроможними є посилання в апеляційній скарзі на те, що встановлені судом обставини правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, апелянти стверджували, що ОСОБА_2, згідно п.16.8 ПДР, повинен був закінчити маневр на перехресті, однак, згідно вимог п. 16.13 ПДР, перед поворотом ліворуч на перехресті водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Крім того, апелянти стверджували, що водій ОСОБА_5, в порушення вимог ПДР, виїхала на перехрестя з перевищеною швидкістю на жовтий сигнал світлофора. Однак дії ОСОБА_5, на які вказують апелянти, не перебувають у причинному звязку з діями ОСОБА_2, який порушив вимоги п.п. 8.7.3.(г), 16.13 ПДР, внаслідок яких сталося ДТП.

Також зазначені твердження апелянтів спростовуються висновком експертного автотехнічного дослідження зіткнення автомобілів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 №11104160 від 11.11.2016 року, в якому встановлено, що водій автомобіля «Ford Mondeo» ОСОБА_5, при зазначеній дорожній обстановці, не порушувала вимог ПДР. Водій автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_2 перед поворотом ліворуч, згідно вимог п.п. 10. 1 ПДР, повинен був переконатися в безпеці свого маневру, та, виявивши автомобіль під керуванням ОСОБА_5, мав утриматися від виконання цього маневру, перешкод для цього не було.

При розгляді апеляційної скарги апелянти пояснили, що водій ОСОБА_2 виїхав на зелений сигнал світлофора в момент включення жовтого сигналу, не побачив автомобіля під керуванням ОСОБА_5, в звязку з чим продовжив маневр.

Однак, з відеозапису події та наданих фототаблиць вбачається, що інших автомобілів або інших перешкод для того, щоб водій ОСОБА_2 побачив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_5 не було, тобто не існувало перешкод для того, щоб водій ОСОБА_2, згідно зазначених вимог ПДР, перед поворотом ліворуч переконався в безпеці свого маневру, та, виявивши автомобіль під керуванням ОСОБА_5,

утримався від виконання маневру.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_2 від 23.10.2016 року, досліджених при розгляді апеляційної скарги, останній почав маневр повороту ліворуч на жовтий сигнал світлофору (а.п. 30).

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, висновки в постанові суду відповідають фактичним обставинам справи, зроблені на підставі досліджених та належним чином оцінених доказів, підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду Одеської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. залишити без змін.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6