АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/775/17 Головуючий у І-й інстанції - Католікян М.О.
Справа № 203/1768/17 Головуючий у ІІ інстанції - Крот С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою щодо

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, працює водієм ТОВ «Еліт Агротранс», проживає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції 11 травня 2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 065849, згідно якого 28 квітня 2017 року о 19 годині 00 хвилин по Набережній Січеславській, в районі е/о № 75 в місті Дніпрі ОСОБА_3, керуючи автомобілем MAN TGA 26 430 н.з. НОМЕР_1 з причепом Krone AZW 18 н.з. НОМЕР_2, при виконанні повороту праворуч скоїв наїзд на автомобіль Audi A6 н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2

В обґрунтування рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу інкримінованого адміністративного правопорушення суд першої інстанції зазначив, що останній не допускав порушень правил дорожнього руху (пункти 10.1 та 13.1), що підтверджується його поясненнями, поясненнями свідка та поясненнями потерпілого, а також схемою місця дорожньо-транспортної події, фото-таблицею та відеозаписом, що надано у судовому засіданні, відповідно до яких ним було дотримано усіх норм безпеки дорожнього руху.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та винести нову, якою ОСОБА_3 визнати винним статтею 124 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, представник потерпілого зазначає, що 21.07.2017 р. суддею була проголошена резолютивна частина постанови. Повний текст постанови він отримав 27.07.2017 р. і ознайомився з обґрунтуванням суду, у зв'язку з чим просить поновити строк, оскільки вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, представник потерпілого зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія ОСОБА_3, відносно якого і був складений протокол, а порушення ним вимог п.п. 10.1, 13.1 ПДР України перебувають у причинному зв'язку з настанням події ДТП. Вважає, що суд невірно оцінив докази, не надавши їм належну оцінку, а саме: не врахував пояснення потерпілого ОСОБА_2 та невірно зрозумів обставини ДТП, які маються на переглянутому відеозаписі, на якому зафіксовані обставини події ДТП, визнані учасниками. Приходить до висновку, що безпосереднім та єдиним об'єктивним доказом обставин ДТП є відеозапис, який суд спотворив.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та, з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, а постанову суду скасувати.

Захисник ОСОБА_5, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, подала письмові заперечення на апеляційну скаргу та в судовому засіданні заперечувала проти її задоволення, вважала її необґрунтованою, а постанову суду законною та обґрунтованою і просила залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 21.07.2017р., відомостей про вручення копії постанови негайно після її проголошення або про направлення її учасникам, відповідно до ст. 285 КУпАП, в справі відсутні. З матеріалів вбачається, що представником потерпілого копія оскаржуваної постанови отримана 27.07.2017 р., про що освідчить штамп суду на копії постанови, тоді як апеляційна скарга подана 01.08.2017 р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження на один день. Разом з тим, враховуючи, що представник потерпілого отримав копію повного тексту постанови 27.07.2017 р., а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не допускав порушень правил дорожнього руху (пункти 10.1 та 13.1), про що свідчать його пояснення, пояснення свідка та пояснення потерпілого, а також підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної події, фототаблицею та відеозаписом, що надано у судовому засіданні, відповідно до яких ним було дотримано усіх норм безпеки дорожнього руху.

Також судом першої інстанції зазначено, що у судовому засіданні було досліджено відеозапис, зроблений камерою відеоспостереження, що виходить на вул. Набережна Січеславська та охоплює територію стоянки, з якого видно, що дійсно, автомобіль MAN стояв деякий час, пропускаючи транспортні засоби, що рухались по головній дорозі, а автомобіль Audi під'їхав з правої сторони від нього після початку ним руху та саме в той час водій ОСОБА_3 не міг бачити перешкоду у русі, оскільки автомобіль потерпілого знаходився у «сліпій зоні».

Вказані висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_3 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що він 28 квітня 2017 року о 19 годині 00 хвилин, на Набережній Січеславській, в районі е/о №75 в місті Дніпрі, керуючи автомобілем MAN TGA 26 430 н.з. НОМЕР_1 з причепом Krone AZW 18 н.з. НОМЕР_2, при виконанні повороту праворуч скоїв наїзд на автомобіль Audi A6 н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 10.1 та 13.1 ПДР України.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку поясненням ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6, а також відеозапису, долученому до матеріалів справи та дослідженому в суді першої та апеляційної інстанцій.

З первинних пояснень та пояснень в судовому засіданні водія ОСОБА_3, вбачається, що він збирався виїжджати зі стоянки навпроти заводу «Олейна» та перед поворотом зупинив авто для того, щоб переконатись в безпеці маневру. Простояв деякий час, переконався у відсутності перешкод та, дочекавшись влучного моменту для здійснення маневру і переконавшись, що здійснення повороту буде безпечним, почав рух, і, в той же час, побачив у дзеркало бокового виду, що з правого боку з невеликою швидкістю до його автомобіля наближається легковий автомобіль. Продовжуючи виконувати поворот праворуч, він почув скрегіт і тривалий звуковий сигнал та здійснив екстрене гальмування. ОСОБА_3 наполягав, що ОСОБА_2 наблизився до його автомобіля вже після того, як він почав рух та виконував поворот праворуч на проїзну частину дороги. Також він наголошував, що водій Audi від'їхав з місця імовірної точки дотику, здавши назад.

Потерпілий ОСОБА_2 у суді пояснив, що при виїзді з прилеглої території на проїжджу частину вул. Січеславської Набережної для здійснення повороту праворуч він під'їхав до проїжджої частини між автомобілем MAN, що стояв перед перехрестям, ліворуч від нього та бордюром, що був праворуч від нього.

Також, у суді було допитано в якості свідка ОСОБА_6, який підтвердив пояснення ОСОБА_3 і показав, що він, перебуваючи на заправці, яка розташована на прилеглій території, де працює заправником, заправляв автомобіль Audi. В цей час водій автомобіля MAN, виїжджаючи з прилеглої території на проїжджу частину, стояв, пропускаючи потік транспортних засобів, що рухались зліва, а водій автомобіля Audi A6 наблизився до нього вже в той час, як водій ОСОБА_3 почав рух.

В ході апеляційного розгляду був досліджений відеозапис, зроблений камерою відеоспостереження, що виходить на вул. Набережна Січеславська та охоплює територію стоянки.

З відеозапису вбачається, що автомобіль MAN виїжджав з прилеглої території на проїжджу частину вул. Набережна Січеславська і перед виїздом на проїжджу частину зупинився, згідно відеозапису о 18 год. 42 хв. 15 сек.; автомобіль Аudi А6 під'їхав до автомобіля MAN з правого боку о 18 год. 43 хв. 16 сек. Автомобіль МАN почав здійснювати поворот направо о 18 год. 43 хв. 23 сек., тобто 7 секунд обидва автомобілі стояли перед виїздом на проїжджу частину. Після початку руху та здійсненні повороту направо автомобіль MAN скоїв наїзд на автомобіль Audi А6.

При оцінці вказаного відеозапису апеляційний суд вважає його належним, допустимим та об'єктивно достовірним доказом і приходить до наступних висновків.

Оцінюючи пояснення водія ОСОБА_3 в тій частині, що автомобіль Audi А6 під'їхав до керованого ним автомобіля MAN, коли він вже рухався та почав виконувати маневр «поворот направо», апеляційний суд вважає їх недостовірними і розцінює як спосіб захисту від притягнення до адміністративної відповідальності., оскільки такі пояснення спростовуються вказаним відеозаписом, згідно якого автомобілі простояли паралельно перед проїжджою частиною 7 секунд до початку виїзду автомобіля MAN.

З цих же підстав, апеляційний суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 в частині того, що водій автомобіля Audi A6 наблизився до автомобіля MAN в той час, як водій ОСОБА_3 почав рух.

Відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 щодо того, що він рухався по прилеглій території в напрямку проїжджої частини вул. Набережної Січеславської та перед виконанням повороту праворуч зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, що рухались по головній дорозі. В той час, як він зупинив автомобіль, зліва від нього водій автомобіля MAN, не зупинившись, почав виконувати поворот праворуч, не помітив його автомобіль і зачепив своїм причепом.

Апеляційний суд розцінює такі пояснення як недостовірні, оскільки повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом та вважає їх такими, що продиктовані бажанням витлумачити обставини ДТП на свою користь.

В іншій частині учасники ДТП давали аналогічні пояснення та визнавали обставини, які узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції, що автомобіль Audi під'їхав з правої сторони від автомобіля MAN після початку ним руху та саме в той час водій ОСОБА_3 не міг бачити перешкоду у русі, оскільки автомобіль потерпілого знаходився у «сліпій зоні».

Висновки суду щодо перебування автомобіля Аudi А6 в «сліпій зоні» є припущеннями, оскільки не підтверджуються жодними об'єктивними даними та не узгоджуються з письмовими поясненнями та поясненнями, наданими в суді першої інстанції водієм ОСОБА_3, згідно яких останній бачив у дзеркало бокового виду, що з правого боку під'їжджає автомобіль Audi A6.

Таким чином, водій ОСОБА_3 бачив і не міг не знати, що справа від нього знаходиться автомобіль Audi.

Також, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього /а.с. 4-9/, підписаної уповноваженою особою та учасниками справи без будь-яких зауважень, на якій зафіксовано місце зіткнення та місце розташування вказаних автомобілів, з якої об'єктивно вбачається, що автомобіль MAN виконував поворот направо не з правого крайнього положення прилеглої території, оскільки справа від нього був розташований автомобіль Audi A6, від правої передньої частини якого до краю прилеглої території (бордюра) була відстань 0,3 м, від задньої правої частини - 1,8 м, не врахував габарити керованого ним автомобіля та не вибрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого сталося зіткнення.

Згідно з пунктами 10.4 та 10.6 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Враховуючи габарити транспортного засобу автомобіля MAN водій ОСОБА_3 міг відступити від вказаних правил та здійснити поворот направо не з крайнього правого положення прилеглої частини, за умови дотримання вимог щодо забезпечення безпеки та не створення перешкод іншим учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пп. б) п. 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…

Згідно пунктів 10.1., 13.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, перед початком руху та здійсненням повороту направо водій ОСОБА_3 повинен був переконатись, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, враховуючи, що з часу, коли водій ОСОБА_3 під'їхав до виїзду з прилеглої території, до початку здійснення повороту направо пройшло більше однієї хвилини і за цей час дорожня обстановка могла змінитись, що й мало місце в даному випадку.

Більше того, як пояснив сам водій ОСОБА_3, він бачив у дзеркало бокового виду, що з правого боку з невеликою швидкістю до його автомобіля наближається легковий автомобіль.

Таким чином, факт порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою місця ДТП з фототаблицею, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовані місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою інспектором СП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області факту порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки апеляційним судом встановлено, що 28 квітня 2017 року, о 19 годині 00 хвилин, по Набережній Січеславській, в районі е/о №75 в місті Дніпрі ОСОБА_3, керуючи автомобілем MAN TGA 26 430 н.з. НОМЕР_1 з причепом Krone AZW 18 н.з. НОМЕР_2, при виконанні повороту праворуч скоїв наїзд на автомобіль Audi A6 н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 10.1 та 13.1. ПДР України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а також, що відносно водія ОСОБА_2 протокол не складався, апеляційний суд позбавлений можливості здійснити оцінку та визначити кваліфікацію дій останнього в даній дорожньо-транспортній події.

Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, подія мала місце 28 квітня 2017 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились на момент розгляду даної справи в апеляційному суді.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2017 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Крот