н/п 3/490/2466/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6309/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, не працюючим, мешкаючим за адресою: м. Миколаїв, вул. Ключова, 2,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП,-

ВСТАНОВИВ:

13.07.2017 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії БР №077103, згідно якого 13.07.2017 року о 14:45 год. останній керував т.з. мопедом Kanuni 50QT, д.н.з. ВЕАВ0265 в м. Миколаєві по вул. Очаківській біля буд. 4 з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився із обставинами викладеними в протоколі та пояснив, що дійсно в той день він керував т.з. мопедом Kanuni 50QT, д.н.з. ВЕАВ0265, але в стані наркотичного спяніння не перебував. Не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, а навпаки поїхав з поліцейськими до лікарні для проходження такого огляду, але впродовж 50 хв. не зміг його пройти у звязку з відсутністю фізіологічного бажання. Пропонував здати кров, але працівники лікарні йому пояснили, що в них відсутні технічні засоби, які б могли провести таке дослідження. Зауважив, що висновок щодо результатів огляду складений 13.07.2017 року о 15:10 год., а 13.07.2017 року о 17:05 год. він самостійно пройшов огляд в тому ж медичному закладі та здав біоматеріал для проведення дослідження. Результат дослідження- тверезий (в сечі канабіноїди, опіати, АМФ, МАМФ не виявлені).

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 2.5 ПДР України, а саме відмова особи яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, але ОСОБА_3 не відмовлявся від такого огляду, а проїхав з працівниками поліції до медичного закладу для його подальшого проходження. Не зміг пройти медичний огляд у звязку з відсутністю фізіологічного бажання, про що складений відповідний акт від 13.07.2017 року, який наявний в матеріалах справи. Також зазначила, що в матеріалах справи відсутній акт чи пояснення свідків, які б свідчили про наявність зовнішніх ознак наркотичного спяніння ОСОБА_3

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані ознаки є обов'язковими елементами складу даного адміністративного правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння визначений в ст. 266 КУпАП, де серед іншого зазначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245,251,252,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, при вивченні матеріалів доданих до протоколу встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення доданий висновок щодо результатів огляду №1058 від 13.07.2017 року, в якому заключним діагнозом вказано заключний діагноз встановити неможливо, у звязку з відсутністю хіміко-токсилогічних досліджень (відмова від здачі біологічних середовищ, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання). Між тим, протокол був складений за п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але як свідчить даний акт особа не відмовлялась від проходження такого огляду. В подальшому ОСОБА_1 був змушений пройти медичний огляд самостійно, про що свідчить виписка із медичної картки амбулаторного хворого №2307 від 13.07.2017 року, в якій повним діагнозом вказано тверезий. Слід зазначити, що правопорушник пройшов медичний огляд в тому ж медичному закладі та у того ж лікаря, до якого його було доставлено працівниками поліції. Крім того, в матеріалах справи відсутні показання свідків чи акт огляду про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідност. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважаю за можливе провадження у справі відносно нього закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН