АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4994/17 Суддя 1-ї інстанції: Зуб Г.А.
Провадження № 33/790/697/17
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2017 року м. Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - Ринчака Василя Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника особи Ринчака В.І. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2017 року у відношенні ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Суддею першої інстанції було встановлено, що 17.03.20176 року о 03.15 в м. Харкові, по Бєлгородському шосе водій ОСОБА_2 керував автомобілем Богдан 211010 державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, сповільнена жвавість, зіниці очей не реагують на світло. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26 «Наркологічна експертиза». Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник Ринчак В.І. подав апеляційну скаргу та просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2017 року скасувати, та закрити провадження по справі.

Окрім того, захисник просить поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 04.05.2017 року оскільки повний текст постанови був отриманий лише 15.05.2017 року, про що свідчить відмітка в матеріалах справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції не взяті до уваги та не досліджені всі обставини по справі, рішення винесено передчасно та не об'єктивно.

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено о 03:40 17.03.2017 року, акт медичного огляду ОСОБА_2 було складено о 4:10 17.03.2017 року, а направлена на огляд особа була теж о 4:10 17.03.2017 року. В протоколі вказано, що до протоколу додається висновок лікаря, та вказано, огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога ОСОБА_5, тобто до 03 годин 40 хвилин включно 17.03.2017 року. Ринчак В.І. вважає, що необхідно направити протокол для належного дооформлення, оскільки не зрозуміло, яким чином працівники патрульної поліції склали адміністративний протокол о 03:40 17.03.2017 року з посиланням на висновок лікаря та відміткою про те, що огляд на стан сп'яніння вже проведено, якщо фактично ОСОБА_2 на огляд направлено о 4:10 17.03.2017 року, та в той же час складено висновок лікарем експертом. Таким чином апелянт вважає, що на момент складання протоколу у працівників поліції був відсутнім висновок медичного огляду, а водій був неоглянутий, це вказує на упередженість працівників поліції.

Суд першої інстанції не надав оцінку тому, що у висновку медичного експерта відсутній підпис ОСОБА_2, при цьому відсутня позначка чи пояснення працівників поліції або медичного закладу щодо відсутності підпису оглянутої особи. Відсутні жодні пояснення особи що притягається і не можливо зрозуміти ставлення ОСОБА_2 до вчиненого правопорушення.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення не можливо точно встановити місце скоєння адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката Ринчака В.І., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки повідомлені причини пропуску є поважними, а у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що вимоги вказаної правової норми були дотримані суддею суду першої інстанції в повному обсязі.

В судовому засіданні було допитано інспектора роти №2 батальйону № 1 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_6, яка пояснила, що 17.03.2017 року перебували на відпрацюванні плану перехват, та було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_2, та під час спілкування виникла підозра перебування його у стані наркотичного сп'яніння, а саме його поведінка не відповідала реальності, після того як він надав своє водійське посвідчення, ОСОБА_2 забув, що воно в нього є та наполягав на тому, що його привезе дружина, також в салоні його транспортного засобу було знайдено шприци. Йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_2 дав згоду.

На питання судді ОСОБА_7 пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення складається одразу, якщо є підозра про перебування особи у стані наркотичного сп'яніння, в якому зазначається, що до нього додається висновок медичного огляду, оскільки такий висновок можна отримати лише через три дні, та якщо таким висновком буде підтверджена підозра, матеріали направляються до суду. Тому, як пояснив свідок, протокол про адміністративне правопорушення було складено раніше, ніж висновок лікаря.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання апелянта стосовно часу складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення медичного огляду ОСОБА_2 не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, оскільки згідно висновку від 17.03.2017 року ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Також в матеріалах справи наявна власноруч написана розписка ОСОБА_2, де він зобов'язався залишити транспортний засіб Богдан 211010 державний номер НОМЕР_1 за адресою : м. Харків, Белгородське шосе, АЗС Померки 27а/1и на парковці, та не керувати автомобілем протягом доби.

Згідно вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього ружу України водію заборонено керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння чи під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведені вище обставини апелянтом не спростовані, тому апеляційний суд, вважає, що постанова судді від 04.05.2017 року за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Ринчака Василя Івановича про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2017 року у відношенні ОСОБА_4 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника Ринчака В.І. залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик