Провадження № 33/792/338/17
Справа № 686/9250/17 Головуючий в 1-й інстанції Слободян В.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 31 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду, 08.05.2017 року біля 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 в порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння по вул. Курчатова в м. Хмельницькому, неподалік будинку № 15/1.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити, посилаючись на те, що вона є незаконною та необгрунтованою, оскільки не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 198504 (далі - протокол) не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, п. 5 Постанови № 1103 та п. 10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за№ 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735).

Зазначає, що зі змісту протоколу вбачається, що під час його складення (оформлення) свідки були відсутні. Результати базового огляду водія на стан алкогольного спяніння (тестування) в протокол не внесені. В протоколі також відсутні будь-які дані щодо усунення водія від керування транспортним засобом.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник не з'явились. Із листа захисника від 06.07.2017 року слідує, що він просить апеляційну скаргу розглянути у його відсутність та повідомляє, що ОСОБА_2 не бажає приймати участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції , при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 198504 від 08.05.2017 року, складеного відносно ОСОБА_2; довідкою за результатами тесту, здійсненого за допомогою приладу Drager № 737 від 08.05.2017 року о 19 год. 33 хв., відповідно до якої вміст алкоголю в крові ОСОБА_2 становив 2,47 проміле; актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння в присутності свідків : ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно якого у ОСОБА_2 виявлено стан алкогольного спяніння, результат тесту позитивний 2.47 проміле; показаннями свідків : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» в їх присутності; відеозаписом зробленим з відеореєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції та нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, переглянутому в судовому засіданні, на якому зафіксовано, що саме ОСОБА_2, у вказаний в протоколі час та місці керує автомобілем НОМЕР_1, після чого, він же, на місці зупинки транспортного засобу, на вимогу працівника поліції, проходить огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Drager та спершу не погоджується із результатом такого огляду, однак в подальшому власноручно розписується в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі з результатами згоден.

Показання ОСОБА_2 про те, що у вказаний в протоколі час і місці, він зазначеним автомобілем не керував, в стані алкогольного спяніння не знаходився, що після проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Drager із його результатами не погодився, спростовуються відеозаписом зробленим з відеореєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, актом огляду на стан спяніння, результатом тесту, а тому судом першої інстанції обґрунтовано розцінені, як його намір уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи захисту, викладенні в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про вчинення цього правопорушення ОСОБА_2

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и ла:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_6