Справа № 263/6890 /17
Провадження № 3/263/1265/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, за участю прокурора Цирі О.С., Гірки А.М., його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народився у с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має двох дітей, працює у ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02 червня 2017 року № -2 ОСОБА_3 16 січня 1996 року наказом УДСО при УМВС України в Донецькій області № 4 прийнято на службу до органів внутрішніх справ МВС України.

Наказом Маріупольського МВ УПО в Донецькій області від 07 листопада 2015 року № 1о/с ОСОБА_3 призначено на посаду молодшого інспектора Маріупольського МВ УПО в Донецькій області та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» 14 квітня 2016 року ОСОБА_3 складено присягу на вірність Українському народові.

Наказом Маріупольського МВ УПО в Донецькій області від 30 вересня 2016 року № 20 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_3 звільнено з Національної поліції України за власним бажанням.

Згідно з ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюється обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Положеннями ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_3, будучи поліцейським, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

Молодший інспектор Маріупольського МВ УПО в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_3 зобовязаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному Веб-сайті НАЗК у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року до 00 годин 00 хвилин 01 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення НАЗК від 11 серпня 2016 року № 3, субєкт декларування повинен задекларувати всі обєкти нерухомості, що належать йому або членам його сімї на праві власності, знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Листом Маріупольського МВ УПО в Донецькій області від 13 квітня 2017 року № 72 ОСОБА_3 повідомлено про необхідність подання декларації особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», доведено положення ст. 172-6 КУпАП «Порушення вимог фінансового контролю», та розяснено, що порядок заповнення Декларації визначений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, перевіркою встановлено, що ОСОБА_3 28 квітня 2017 року о 12 год. 11 хв., перебуваючи за місцем мешкання (АДРЕСА_1), подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Декларацію за 2016 рік, в якій у розділі 3 «Обєкти нерухомості» зазначив недостовірні відомості про відсутність у нього та членів його сімї обєктів нерухомості.

Згідно з інформацією ККП «Керуюча компанія «Західна» з 02 березня 2004 року у квартирі № 44 за адресою: проспект Будівельників, 148/285, м. Маріуполь, був зареєстрований її власник. 05 липня 2007 року за згодою власника, до вказаної квартири зареєстровано членів його сімї: сина ОСОБА_3, невістку ОСОБА_4, онука ОСОБА_5

У розділі 3 «Обєкти нерухомості» вказаної декларації ОСОБА_3 зазначив про відсутність у субєкта декларування та членів його сімї обєктів нерухомості, хоча фактично його родина тривалий час має у користуванні двокімнатну квартиру загальною площею 50,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, середня ринкова вартість якої згідно із звітом про оцінку майна субєкта оціночної діяльності від 23 травня 2017 року на кінець звітного періоду (31 грудня 2016 року) складала 338 000 грн.

ОСОБА_3 подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, недостовірні відомості щодо обєкта нерухомості, що має вартість 245,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_6, який проживає окремо та не пов'язаний спільним побутом із ОСОБА_3, тому належить не члену сімї останнього. Ні ОСОБА_3, ні будь-хто з членів його сімї не мають права на указану квартиру. Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 01 грудня 2015 року № 1496/27941. Посилався на порушення його права на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що ним зазначено у такому, а також на невідповідність вартості та оцінки квартири. У звязку з наведеними обставинами просив провадження про адміністративне правопорушення закрити з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно із довідкою Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області Національної поліції України від 17 травня 2017 року № 52, ОСОБА_3 16 січня 1996 року призначений на посаду міліціонера ПЦС відділу ДСО при Жовтневому РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, наказом УДСО від 16 січня 1996 року № 4 о/с. Звільнений 30 вересня 2016 року з НПУ за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» згідно з наказом Маріупольського МВ від 27 вересня 2016 року № 20 о/с з посади молодшого інспектора Маріупольського МВ. Указані обставини підтверджуються послужним списком ОСОБА_3 № 0021364.

14 квітня 2016 року ОСОБА_3 присягнув на вірність Українському народові.

Відповідно до розділу ІІІ Декларації про майном, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 року, ОСОБА_3 у пункті 25 вказав, що у нього в користуванні наявна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, площею 50 кв. м.

Згідно з протоколом огляду від 30 травня 2017 року, проведеного старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Донецького управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_7, оглядом електронної декларації ОСОБА_3 встановлено, що розділ 1 «Тип декларації та звітний період» містить записи після звільнення 2016 рік; розділ 2 «Інформація про субєкта декларування» місцем роботи визначено ДП ММТП, займана посада охоронець; розділ 2.2 «Інформація про членів сімї субєкта декларування» містить наступних членів сімї: дружина ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, син ОСОБА_8; розділ 3 «Обєкти нерухомості» містить відомості, що у субєкта декларування чи членів його сімї відсутні обєкти для декларування у цьому розділі. Під час огляду декларація ОСОБА_3 за 2016 рік як особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, роздрукована безпосередньо із сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оформлена додатком № 1 до цього протоколу.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22 травня 2017 року, власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_6, площа квартири становить 50,5 кв. м та складається із двох житлових кімнат. Підтвердженням чого також є відомості із Маріупольського БТІ.

Згідно з особовим рахунком ККП «Керуюча компанія «Західна» від 18 травня 2017 року № 9708, наймачем указаної квартири є ОСОБА_6, у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 з 02 березня 2009 року, вибув 10 лютого 2015 року; ОСОБА_3 з 05 червня 2007 року; ОСОБА_4 з 05 червня 2007 року; ОСОБА_5 з 05 липня 2007 року.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 23 травня 2017 року, вартість квартири АДРЕСА_5 становить 338 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до субєктів, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, поліцейські.

Положеннями ст. 45 указаного Закону визначено строки подачі декларації, а відповідно до Закону України від 23 березня 2017 року № 1975 «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону подають таку декларацію вперше, було продовжено до 01 травня 2017 року.

Отже, оскільки ОСОБА_3 30 вересня 2016 року звільнився з Національної поліції України, то він зобовязаний подати указану декларацію не пізніше 00 годин 00 хвилин до 01 травня 2017 року.

Відповідно до пп. «а», «б» п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості, зокрема, про: обєкти нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до розяснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, Закон передбачає обовязок зазначати в декларації окремі обєкти, які належать субєкту декларування або члену його сімї на праві користування. Такими правами користування можуть бути: оренда, сервітути, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право забудови земельної ділянки (суперфіцій), утримання, застава, користування на підставі довіреності, у тому числі генеральної довіреності, інші права, передбачені законом. Визначення зазначених категорій наведено у Цивільному кодексі України.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП невідємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають обєктивну сторону правопорушення.

Відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП наступає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до указаної норми КУпАП відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У розділі ІІІ декларації ОСОБА_3 щодо обєктів нерухомості відомості відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи, що у даному випадку діє імперативність права ОСОБА_3 на проживання у вказаній квартирі, оскільки такий вселився до нею разом із сімєю зі згоди власника (свого батька), як член його сімї, та відповідно до змісту ст. 156 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України на рівні із власником має право на користування такою квартирою, слід дійти висновку, що про таке користування у силу ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 зобовязаний був вказати у розділі ІІІ електронної декларації.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 та члени його сімї відповдіно до вимог ст. 3 СК України не відносяться до членів сімї власника квартири судом не приймаються, оскільки спростовуються змістом ст. 64 ЖК Української РСР.

Разом з цим судом не приймаються доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 01 грудня 2015 року № 1496/27941, оскільки спростовуються самим змістом протоколу від 02 червня 2017 року № -2, в якому викладені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу ОСОБА_3 роз'яснено його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що зроблена відмітка у протоколі.

Посилання сторони захисту на розяснення у листі від 13 квітня 2017 року, в якому не вказано про відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП не можуть бути розцінені судом як підстава для звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, оскільки обовязок вказати зазначені відомості в електронній декларації прямо передбачений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Щодо доводів захисника ОСОБА_3 ОСОБА_2 про те, що вартість та оцінка квартири зроблені без виходу на місце розташування квартири та огляду її стану, слід зазначити про те, що у разі, коли одна із сторони заперечує дійсні обставини (вартість квартири), то така зобовязана надати відповідні докази на спростування таких даних, що стороною захисту не представлено суду.

Щодо права на захист, то таке у повному обсязі забезпечене ОСОБА_3 під час розгляду справи судом, де його інтереси представляв адвокат ОСОБА_2, а необхідність забезпечення права на захист під час складання самого протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено положеннями ст. 254 КУпАП.

Також судом відхиляються доводи сторони захисту про невідповідність Інформаційної картки про результати судового провадження про розгляд справ про адміністративні правопорушення, оскільки така у розумінні ст. 251 КУпАП не є доказом на підтвердження чи спростування обставин вчинення адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 172-6, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: О.М. Музика