Справа № 168/459/17
Провадження № 3/168/168/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором СТзОВ «Птиця», несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколом про адміністративне правопорушення №04-0021/103 від 07 червня 2017 року, ОСОБА_1, працюючи на посаді директора СТзОВ «Птиця», у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не виконав норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, чим порушив вимоги статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 188-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП не визнав та пояснив, що товариство зареєстроване у Фонді соціального захисту інвалідів, ним подано звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік. Кількість штатних працівників становить 10 чоловік, у звітний період вакантною була посада різноробочого, на яку був прийнятий інвалід ІІІ групи. Вважає, що в його діях немає складу правопорушення, а тому просить провадження щодо нього закрити.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, з таких підстав.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 2 статті 188-1 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що СТзОВ «Птиця» зареєстроване у Фонді соціального захисту інвалідів, ним подано звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік. Відповідно до протоколу та Акту перевірки №04-0021/103 від 07 червня 2017 року у 2016 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу товариства становила 10 осіб, а тому відповідно до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» для неї встановлено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів - у кількості одного робочого місця.

Разом з тим судом встановлено, що з 17 жовтня 2016 року на посаду різноробочого прийнято особу з третьою групою інвалідністю, який на сьогодні продовжує працювати на підприємстві. Даний факт інспектором з питань праці не оспорюється, однак вважає, що норматив не виконано, оскільки інвалід не пропрацював на підприємстві 6 місяців. Суд не бере до уваги доводи інспектора з цього приводу, оскільки законодавцем чітко не прописано строки, що будуть вважатися достатніми для виконання нормативу.

За змістом статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю.

Згідно зі статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до статті 18-1 зазначеного Закону, пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Правовий аналіз даної норми дає підстави зробити висновок, що обов'язок посадової особи прийняти на вакантну посаду особу з інвалідністю, яка може зайняти таку посаду за своїми професійними здібностями, однак законодавець не покладає на нього обов'язок з пошуку таких осіб для працевлаштування.

В наявних та досліджених в судовому засіданні матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували звернення осіб з інвалідністю із заявою працевлаштуватись, а також звернення від центру зайнятості щодо працевлаштування осіб з інвалідністю. Разом з тим у протоколі зазначено, що вакантна посада різноробочого була заповнена шляхом прийняття на роботу особу-інваліда.

У звязку з наведеними обставинами та нормами закону, а також враховуючи ту обставину, що протягом 2016 року до СТзОВ «Птиця», особи з інвалідністю із заявою про прийняття на роботу не звертались, від центру зайнятості не направлялись, вакантна посада заповнена шляхом працевлаштування інваліда, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 23, 27, 33, 188-1, 252, 256,280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_2