АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст.154 ч.2 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2017 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українку, громадянку України, проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито, -

в с т а н о в и в :

Як зазначено у цій постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 р. складеного інспектором ЧВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11., Гончаренко Г.О. порушує правила тримання собак, а саме: утримує у своєму дворі, який знаходиться у спільному користуванні з ОСОБА_4 трьох собак, які ведуть себе агресивно, покрали курей у сусідів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.154 КУпАП . На підставі ст.22 КУпАП суд звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрив.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати як незаконну та необгрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП. При цьому вона послалась на те, що незаконність постанови пов'язана з тим, що суддя при розгляді справи не дослідив обставини чи є вона власником цих собак, до адміністративної відповідальності вона притягується вперше, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази заподіяння шкоди здоров?ю людей або їх майну. Зазначає, що про існування протоколу про адміністративне правопорушення їй стало відомо тільки після виклику до суду. Необґрунтованість судового рішення полягає в неповному та однобічному з'ясуванні фактичних обставин справи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені. При цьому наголосила, що вона не є власником собак, а також нічим не доведено, що курей ОСОБА_5 подавили саме собаки.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інспектор ЧВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні, пояснив, що працівники поліції вірно зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про наявність у неї трьох собак. Вказав, що з ОСОБА_3 ні в родинних, ні в дружніх стосунках він не перебуває. Рік тому назад собаки, що належать ОСОБА_3 задавили його курей, вони підривають сітку рябицю забігають на його подвір'я і роблять шкоду по господарстві, забігають в теплицю та пошкоджують у ній рослини.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він з сім?єю проживає в одній із частин будинку з ОСОБА_3, яка є його рідною тіткою, однак у них склалися неприязні стосунки, у зв'язку з існуванням між ними судових спорів. ОСОБА_3 дійсно утримує у спільному їхньому дворі трьох собак, які постійно відв'язані, та бігають по двору, пошкоджують будь-яку рослинність у ньому, чинять бруд, бігають за дітьми та лякають їх, а у сусіда ОСОБА_5 подавили курей. На будь-які зауваження щодо неналежного утримання собак ОСОБА_3 не реагує.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що у неї раніше з ОСОБА_3 були неприязні стосунки, потім вони вирішили жити мирно і все було добре, вона навіть пригощала сім'ю ОСОБА_3 вирощеними нею овочами, фруктами, однак стосунки погіршилися коли вона у спорі, що виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 підтримала ОСОБА_6 Конфлікти між ними виникають на грунті того, що ОСОБА_3 не дотримується правил утримання тварин, у неї є три собаки, однак їх вона не прив'язує і вони бігають по двору який перебуває у спільному користуванні з ОСОБА_6, при цьому вони ведуть себе агресивно, у сусіда ОСОБА_5 подавили курей, вона сама була свідком як ОСОБА_9 плакала коли собаки подавили курей та малих індиків. На всі зауваження щодо порядку утримання собак ОСОБА_3 не реагує .

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_3 має трьох собак, однак не дотримується правил їх догляду, ці собаки не прив'язані бігають по дворі та чинять шкоду, через огород який немає загорожі до собак ОСОБА_3 бігають інші собаки. Він бачив, як собака, що належить ОСОБА_3, щось несла в зубах, чи то курку чи щось інше, точно сказати не може.

Інспектор ЧВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11. пояснив, що до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло звернення ОСОБА_10 та ОСОБА_7, щодо неналежного утримання ОСОБА_3 собак, які вона тримає у своєму дворі за адресою: АДРЕСА_2, який знаходиться у спільному користуванні з ОСОБА_10 В ході проведеної перевірки було здійснено вихід за вказаною адресою. ОСОБА_3 від надання якихось пояснень по даному факту в категоричній формі відмовилась, закрилась в своєму будинку та спілкуватись з працівниками поліції відмовилась, їй було роз'яснено, що в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, в результаті чого було складено протокол від 13.09.2016 року про адміністративне правопорушення серія АА №139357 про те, що ОСОБА_3 тримає у дворі, який є у спільному користуванні з ОСОБА_4 трьох собак, які ведуть себе агресивно та не прив'язані у сусіда ОСОБА_5 покрали курей. Протокол було складено у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.154 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров?ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення правопорушення.

Таким чином, відповідальність встановлена, зокрема, за тримання собак, що не обов'язково має бути пов'язане з правом власності на тварину в одній особі.

В аспекті встановлення особи, яка є утримувачем собаки і має нести відповідальність за ст.154 КУпАП, суд апеляційної інстанції виходить з призумції того, що за відсутності належних документів, які б указували на законного власника та/чи утримувача собаки, яка або перебуває у дворі домоволодіння (що має місце у цьому випадку), її утримувачем є власник такого домоволодіння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.01.2017 року, що надійшли до апеляційного суду Черкаської області 04.01.2017 року, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вбачаю, що суд першої інстанції вірно встановив, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП. Це належно підтверджується наявними у справі доказами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушеня від 13.09.2016 р., висновком про результати розгляду колективного звернення ОСОБА_10 та ОСОБА_7, (ЄО №47054 від 03.09.2016 року), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, та показами наданими ними в судовому засіданні. Крім того, ці свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_3 відмовилася підписувати протокол про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 року та дати пояснення, по суті, це спростовує доводи ОСОБА_3, що їй не було відомо про цей протокол. Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст.154 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ. При цьому у відповідності до ч.3 ст.256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, у ньому робиться запис про це, як це і має місце у даному випадку. В протоколі відповідно до згаданих вимог закону є відмітка про роз'яснення ОСОБА_3 прав і обов'язків передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 за цим законом місцевий суд врахував ступінь її вини, відношення до скоєного, майновий стан та не настання тяжких наслідків і вірно застосував ст.22 КУпАП звільнивши ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 245,280,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 11 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко

апеляційного суду