Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1284/17 Головуючий в 1 інст. Гнатик Г.Є.
Провадження №33/778/389/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

за участю ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік., зі стягненням судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 квітня 2017 року о 09 годині 15 хвилин, рухаючись на 475 км а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 скасувати, та закрити провадження в справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_2 ніколи не вживав наркотичних засобів, а результат медичного огляду, яким у нього виявлено ознаки наркотичного спяніння, показав позитивний результат тільки через те, що напередодні ОСОБА_2 вживав лікарський засіб «Ібупрофен», який у своєму складі містить кодеїн. Також зазначає, що суд безпідставно та невмотивовано, порушуючи право ОСОБА_2 на захист, відмовив останньому у перенесенні розгляду справи на іншу дату, через зайнятість адвоката в іншому процесі.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що він 12 квітня 2017 року на виїзді з м.Запоріжжя його зупинили працівники поліції. Вони висловили припущення, що він перебуває у стані наркотичного спяніння, через що у них стався конфлікт. Працівники поліції запропонували проїхати до наркологічного диспансеру, де був проведений огляд. Аналіз сечі дав позитивний результат двічі. Він наркотичних засобів не вживав, вказав, що приймає лікарський засіб «Ібупрофен», який міг вплинути на позитивний результат тесту та є суперечливим.

В судовому засіданні апеляційного суду на підтвердження факту вживання лікарського засобу ОСОБА_2 надав суду рекомендацію лікаря ОСОБА_4 від 20.03.2017 року, яку безпідставно відхилив суд першої інстанції.

Так, в рекомендації лікаря ОСОБА_4 від 20.03.2017 року дійсно вказано медичний препарат «Ібупрофен» на протязі 7 днів, тобто закінчення лікування визначено 28 березня 2017 року, а адміністративне правопорушення вчинено 12 квітня 2017 року, тобто по спливу 15 днів з моменту рекомендованого закінчення лікування. Тому вказані доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті як підстава для скасування рішення суду.

До вказаних пояснень суд ставиться критично, оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №173502 від 12 квітня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 розяснені його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, та він був повідомлений про місце та час розгляду справи, про що поставив свій особистий підпис (а.с.4); а також висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 в КУ «ОКНД» з метою виявлення стану спяніння №1764 від 12 квітня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного спяніння (а.с.5).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_2 на захист, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, через зайнятість його захисника в іншому процесі, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 заявляв перед судом таке клопотання. З постанови суду вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_2 лише заперечував свою вину у вчиненому правопорушенні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, та у судовому засіданні ОСОБА_2 не підтвердив, що ним були оскаржені в установленому законом порядку висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 в КУ «ОКНД» з метою виявлення стану спяніння №1764 від 12 квітня 2017 року, а також дії працівників поліції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, та особу порушника, і наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_3 щодо неврахування особи ОСОБА_2, наявності у нього помякшуючих обставин є безпідставними і такими що не підтверджені жодними доказами по справі.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1