Справа № 351/1048/17
Провадження № 33/779/330/2017
Категорія ч.1 ст.41 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М. В. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Снятинського районного суду від 21 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, фізична особа - підприємець

притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 510 гривень.

Встановив:

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2, будучи фізичною особою - підприємцем допустила триваюче порушення вимог трудового законодавства, а саме:

- ст.29 Кодексу законів про працю України: до початку роботи за укладеним трудовим

договором власник або уповноважений ним орган не ознайомили працівника ОСОБА_3 з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

- ч.2 ст.30 Закону України « Про оплату праці » : не забезпечила достовірний облік

виконуваної працівниками роботи, вносила до табелів обліку робочого часу за березень 2017 року внесені недостовірні відомості, зокрема до табеля обліку робочого часу за березень 2017 року внесенні недостовірні відомості щодо роботи продавців ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, оскільки в табелі вказано, що за місяць ними відпрацьовано по 186 годин при місячній тривалості робочого часу 175 годин, а робота цих працівників в надурочний час в табелі за березень 2017 року не відображена; крім цього не вносила до табелю обліку робочого часу показник щодо розміру оплати праці, зокрема у табелі обліку використання робочого часу за грудень 2016 року зазначені відпрацьовані години та дні роботи, але не вказано прізвище працівника щодо якого вівся облік робочого часу.

- ч.1 ст.50 Кодексу законів про працю України: тривалість робочого часу найманих

працівників ФОП ОСОБА_2 перевищує 40 годин на тиждень, зокрема з наданих для перевірки табелів обліку використання робочого часу працівників у березні 2017 року продавці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 працювали з 06 по 12 березня 2017 року по 46 годин у тиждень кожна при тому, що нормальна тривалість робочого часу не може перевищувати 40 годин у тиждень.

- ст. 70 Кодексу законів про працю України: у березні 2017 року не забезпечила

щотижневий безперервний відпочинок продавців ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6

- ч.1 ст.94 КЗпП, ч.1 ст.1 Закону України « Про оплату праці »: як встановлено з

відомостей нарахування заробітної плати, ФОП ОСОБА_2, заробітну плату найманому працівнику - комірнику ОСОБА_8 за березень 2017 року нарахували в заниженому розмірі, а саме 2100 грн., коли посадовий оклад 3300 грн., отже нараховано повинно бути 2112,32 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що 11 квітня 2017 року працівники Управління Держпраці в Івано-Франківській області, на підставі наказу №456-Д від 07.04.2017, об 11 год. 30 хв. вручили направлення на проведення позапланової перевірки № 04-13/15- 10/2557 від 07.04.2017 року.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від №09-17-0100/228 (далі - акт перевірки) та, одночасно, винесено припис № 09-17-0100/228-189 від 12.04.2017 , протокол № 09-17-0100/233 від 26.04.2017 та складено Постанову про накладення штрафів № 09-17-021/191 від 04.05.2017.

Винесені Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області наказ на проведення перевірки, припис та постанову було оскаржено до суду та постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 вище перелічені документи реагування скасовані як незаконні, а дії Управління щодо винесення наказу на проведення перевірки визнані протиправними.

Вказує, що в акті безпідставно зазначено, що нею допущено порушення ч. 2 ст.30 ЗУ «Про оплату праці», оскільки в табелях обліку використання робочого часу за березень 2017 року виведено відпрацьовані працівниками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відпрацьовані фактично 186 год., з них 11 год. - робота у святковий день (08 березня 2017 року). Оплата праці за відпрацьовані години у святковий день оплачена працівникам в подвійному розмірі. Щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, встановлена графіком, може коливатися протягом облікового періоду, але загальна сума годин роботи за обліковий період має дорівнювати нормі робочого часу в обліковому періоді.

Крім того, вказує на те, що в акті безпідставно зазначено, що допущено порушення ст.50 ,ст.70 КЗпП України, дане правопорушення відсутнє, оскільки ст.50 КЗпП України визначає поняття нормальної тривалості робочого часу, що повинно, як правило, не перевищувати 40 годин на тиждень.

Однак, у зв'язку з тим, що магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», відноситься до установи, яка обслуговує населення та немає загального вихідного дня, тому відповідно забезпечити вищезазначену норму робочого часу не є реальним.

Крім того, КЗпП України дозволяє роботодавцю по деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержала встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, запровадження підсумованого обліку робочого часу.

Відповідно до ст.69 КЗпП України на підприємствах, в установах, організаціях, зупинення роботи яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення, а також на вантажно- розвантажувальних роботах, пов'язаних з роботою транспорту, вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників згідно з графіком змінності, що затверджується власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації.

Крім того , в акті безпідставно зазначено, що допущено порушення ст.94 КЗпП України, оскільки заробітна плата працівнику ОСОБА_8 виплачена за фактично відпрацьовані ним робочі 112 год. (фактично приступив до виконання роботи 14.03.2017), виходячи з посадового окладу 3300 грн..

Просить постанову судді Снятинського районного суду від 21 червня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_9 , дослідивши додатково надані докази, вважаю, що постанову суду слід скасувати з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В мотивувальній частині рішення суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується Протоколом про адміністративне правопорушення №09-17-0100/233 від 26.04.2017 р.; Актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №09-17-0100/228 від 26.04.2017 р. та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, вищевказані документи не достатні для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого.1 ст.41 КУпАП, оскільки містять тільки формулювання правопорушень трудового законодавства, які були встановлені в результаті перевірки.

В матеріалах справи відсутні докази на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення та Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відсутні копії первинних документів та наказів про прийняття працівників на роботу, про їх функціональні обов'язки та умови оплати труда, завірені належним чином табелі обліку використання робочого часу та розрахункові відомості.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 наводить достатньо обґрунтовані доводи щодо відсутності порушення трудового законодавства, які не можуть бути спростовані на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_2 долучені копія постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, якою задоволено її позов до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, припису та постанови, та довідка Снятинської центральної районної лікарні про те, що ОСОБА_2 з 19.06.2017 - 26.06.2017 перебувала на лікуванні, в зв'язку з чим не змогла бути присутньою в судовому засіданні 21.06.2017 року.

Зі змісту постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року вбачається , що позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Управління Держпраці в Івано-Франківській області про проведення позапланової перевірки ОСОБА_2 №456-Д від 07.04.2017; визнано протиправними дії Управління Держпраці в Івано-Франківській області щодо проведення позапланової перевірки, оформленої актом перевірки №09-17-0100/228 від 12.04.2017; визнано протиправним та скасовано припис Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-17-021/191 від 04.05.2017.

Враховуючи наведене, необхідно прийти до висновку що документи , які було складено в результаті перевірки, проведення якої було визнано незаконною, без наявності правових підстав і з порушенням встановленого законом порядку, не повинні прийматися як доказ у справі, бо він був отриманий із порушенням закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово застосував у своїй практиці доктрину «плодів отруєного дерева» і вказував на те, що допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Снятинського районного суду від 21 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАПУ скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАПУ закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв