Справа № 503/1032/17
Провадження №3/503/513/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обіймає посаду начальника відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 15-19-023/0231 складеного 25.04.2017 року, ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, допустила порушення законодавства про працю, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП,а саме, наказами по Сербівській ЗШ І-ІІІ ступенів від 30.03.2017 р. № 10, по Кодимській ЗОШ - І-ІІІ ступенів від 28.03.2017 р. № 16, по Слобідській ЗШ І-ІІІ ступенів від 30.03.2017 р. № 24, по НВК "ЗШ І-ІІІ ступенів ДНЗ" м. Кодима від 28.03.2017 р. № 12 "Про зміну істотних умов праці робітників по обслуговуванню будівель та прибиральників службових приміщень", на підставі наказу відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації від 27.03.2017 р. № 119 "Про зміну істотних умов праці робітників по обслуговуванню будівель та прибиральників службових приміщень", керуючись статтями 48, 51 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року 56-УІІ (із змінами), рішенням Кодимської районної ради № 164-УІІ від 22.12.2016 р. "Про районний бюджет Кодимського району на 2017 рік", з метою приведення витрат на заробітну плату у відповідність до затверджених кошторисами, а також ефективного використання коштів на оплату праці", робітників з обслуговування будівель та прибиральникам службових приміщень шкіл було попереджено про те, що "з 01.06.2017 р. робітникам з обслуговування будівель та прибиральникам службових приміщень школи змінити істотні умови праці: перевести на відпрацювання неповного робочого дня (4 години) та з оплатою праці згідно із штатним розписом", що є порушенням вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, якою визначено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, вказуючи, що нею був підписаний наказ № 119 від 27.03.2017 року "Про зміну істотних умов праці робітників по обслуговуванню будівель та прибиральників службових приміщень" відповідно до якого, вказаним працівникам були змінені істотні умови праці, їх було переведено на відпрацювання неповного робочого дня (4 години) з оплатою праці відповідно до штатного розпису та відпрацьованого часу, виконуючи вимоги ст.ст. 48, 51 Бюджетного кодексу України та рішення Кодимської районної ради "Про районний бюджет Кодимського району на 2017 рік", з метою приведення витрат на заробітну плату у відповідність до затверджених кошторисами. Більше ніж за два місяці всіх зазначених працівників було попереджено про зміну істотних умов праці. Також зазначає, що на початку навчального 2016-2017 року за вказаними працівниками була закріплена площа для прибирання, але у зв'язку з переведенням їх на відпрацювання неповного робочого дня з погодинною оплатою праці, було зменшено площу для прибирання, оскільки частина приміщень шкіл не використовуються для навчання, про що було складено відповідні акти. Вважає, що порушень законодавства нею не було допущено.

Інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 (далі Інспектор) в судовому засіданні пояснила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, допускається зміна істотних умов праці, а в даному випадку умови праці не змінилися, а змінилися умови оплати праці, оскільки працівників навчальних закладів було переведено на відпрацювання неповного робочого дня, при цьому площа для прибирання залишилася не зміненою, про що працівників не було попереджено не пізніше ніж за два місяці.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати предявлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, яке полягає в порушенні вимог законодавства про працю, а саме в переведенні працівників навчальних закладів на відпрацювання неповного робочого дня (4 години), що є порушенням вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, оскільки істотні умови праці працівників не змінилися, а змінилися умови оплати праці.

Частиною 3 ст. 32 КЗпП України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Положеннями даної норми не конкретизовано, які саме умови праці є істотними та у зв'язку з якими змінами в організації виробництва і праці допускається зміна цих умов, а тому можна стверджувати, що істотні умови праці є оціночним поняттям.

У пункті 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Вєренцов проти України" (заява № 20372/11) від 11 квітня 2013 року, остаточне 11 липня 2013 зазначено, що як би чітко не було положення сформульоване, у будь-якій галузі права, включно з кримінальним правом, існуватиме неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба у роз'ясненні нечітких норм або тих, що потребують пристосування до обставин, що змінюються. З іншого боку, хоча визначеність є вкрай необхідною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а закон повинен бути здатним встигати за обставинами, що змінюються. Відповідно багато законів неминуче сформульовані у термінах, що тією чи іншою мірою є нечіткими, та тлумачення й застосування яких є питанням практики (див., mutatis mutandis, вищенаведені рішення у справах "Газета "The Sunday Times" проти Сполученого Королівства (№ 1)" (The Sunday Times v. United Kingdom (no. 1)), n. 49, та "Коккінакіс проти Греції" (Kokkinakis v. Greece), п. 40). Функція здійснення правосуддя, закріплена за судами, полягає саме у подоланні сумнівів щодо тлумачення, що залишаються (див., mutatis mutandis, вищенаведене рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France)).

В протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду не зазначено та не підтверджено доказами, чому саме умови праці працівників навчальних закладів, які були змінені на підставі наказу відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області № 119 від 27.03.2017 року "Про зміну істотних умов праці робітників по обслуговуванню будівель та прибиральників службових приміщень" не є істотними та чому переведення працівників на відпрацювання неповного робочого дня (4 години) з погодинною оплатою праці не являється змінами в організації виробництва і праці.

Доводи Інспектора щодо того, що площа для прибирання закріплена за працівниками навчальних закладів на початок 2016-2017 навчального року після зміни істотних умов їх праці не змінилася, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовані поданими ОСОБА_1 копіями актів, якими на підставі проведених замірів визначено площу, яка прибирається працівниками в навчальних закладах Кодимського району Одеської області.

Посилання Інспектора на те, що вказані працівники не були попереджені, не пізніше ніж за два місяці, про встановлення чи зміну площі для прибирання також не можуть бути взяті до уваги, оскільки наказом відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області № 119 від 27.03.2017 року "Про зміну істотних умов праці робітників по обслуговуванню будівель та прибиральників службових приміщень" встановлено, що у зв'язку із змінами істотних умов праці, оплата праці даних працівників проводиться згідно із штатним розписом та відпрацьованим часом, з чого слідує, що працівникам встановлено погодинну оплату праці, незалежно від площі, яку прибирає працівник.

В судовому засіданні було встановлено, що про зміну істотних умов праці відповідно до наказу відділу освіти Кодимської районної державної адміністрації Одеської області № 119 від 27.03.2017 року "Про зміну істотних умов праці робітників по обслуговуванню будівель та прибиральників службових приміщень" працівники були ознайомлені більше ніж за два місяці, при цьому після зміни істотних умов праці не було змінено спеціальність, кваліфікацію чи посаду працівників.

Проаналізувавши ч. 3 ст. 42 КЗпП України слід зробити висновок, що до змін в організації виробництва і праці можна віднести будь-які об'єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, в тому числі і зміну режиму робочого часу та відповідно оплати праці, якщо ці дії спрямовані, в тому числі і на поліпшення економічних показників з метою запобігання утворенню дефіциту кошторисних призначень для оплати праці.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішеннівід 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, відповідно до положень частини 3 ст. 32 КЗпП України, допускається зміна істотних умов праці, що є оціночним поняттям, а тому виникає розумний сумнів з приводу наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк