АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 03 червня 2017 року, о 13 год. 10 хв. ОСОБА_2 по вулиці Хрещатик, у м. Києві, здійснював торгівлю з рук іграшками, чим порушив правила торгівлі,та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження стосовно нього за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, посилаючись на неповне з'ясування суддею місцевого суду фактичних обставин справи.

Апелянт зазначав, що вказівка у постанові судді місцевого суду на визнання ним винуватості у вчиненому не відповідає дійсності, оскільки він пояснював, що не порушував правила торгівлі, а перебував по вулиці Хрещатик з іграшками, з наміром безкоштовно роздати їх дітям з нагоди святкування Міжнародного дня захисту дітей.

Зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідків, та у справі відсутні докази здійснення ним реалізації дитячих іграшок за грошові кошти, а вказані у протоколі особи в якості понятих - не були присутні під час складення протоколу та не підписували його.

Також апелянт посилався на те, що здійснив надпис у протоколі «з моїх слів записано вірно» під диктовку працівників поліції. При цьому, йому не роз'яснили його права, та висловили погрозу доставити до відділу поліції у випадку наявності заперечень.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у торгівлі з рук у невстановлених місцях промисловими товарами за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 03 червня 2017 року, у відповідності до якого, 03 червня 2017 року, о 13 год. 10 хв. ОСОБА_2 здійснював торгівлю з рук іграшками по вулиці Хрещатик, у м. Києві /а.с. 1/; рапортом старшого лейтенанта поліції Гришина О.В. від 03 червня 2017 року, у відповідності до якого, 03 червня 2017 року близько 13 год. 10 хв. по вулиці Хрещатик, у м. Києві був виявлений ОСОБА_2, який здійснював торгівлю з рук іграшками /а.с. 2/; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03 червня 2017 року, згідно яких він 03 червня 2017 року, перебуваючи по вул. Хрещатик, у місті Києві, торгував сувенірами, та близько 13 год. 10 хв. до нього підійшли працівники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення /а.с. 3/; даними протоколу виявлення, огляду та вилучення від 03 червня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, у присутності понятих, у ОСОБА_2 вилучено предмети торгівлі на загальну суму 1167 грн.,та передано до кімнати для зберігання /а.с.а.с. 4,5/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не врахував його пояснення, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 160 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не висловлював.

Крім того, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в письмових поясненнях від 03 червня 2017 року, ОСОБА_2 визнав, що здійснював торгівлю з рук у невстановленому місці.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що він підписав пояснення вимушено і під тиском працівників поліції, а також, що йому не було роз'яснено його права під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, та висловлено погрозу доставити у відділ поліції, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, у відповідній графі якого наявний особистий підпис ОСОБА_2 про ознайомлення зі містом протоколу та роз'яснення йому його прав та обов'язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

При цьому, з письмових пояснень ОСОБА_2, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші, долученому до протоколу, не вбачається наявність у нього будь-яких скарг щодо тиску з боку працівників поліції, або висловлення ними погроз.

Таким чином, висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2А складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, є необґрунтованими і в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи ОСОБА_2, висловлені ним у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, на те, що під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення суддею місцевого суду не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Згідно вимог частини другої ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 160 КУпАП, поряд із основним стягненням у виді штрафу, передбачає додаткове - адміністративне стягнення у виді конфіскації предмету торгівлі, застосування якого є правом, а не обов'язком суду, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу та конфіскації предметів торгівлі, суддя місцевого суду в постанові не зазначив, чи має вчинене ним правопорушення ознаки повторного або грубого та в чому вони полягають, не перевірив та не врахував належним чином даних про особу апелянта, та не навів мотивів необхідності застосування до особи основного та додаткового покарання.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Негативних наслідків від вчинення апелянтом адміністративного правопорушення не настало. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення на штраф в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 160 КУпАП, оскільки застосування щодо ОСОБА_2 одночасно основного та додаткового стягнення у виді конфіскації предметів торгівлі є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді місцевого суду в частині накладення на нього адміністративного стягнення - зміні.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КпАП України, накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 5 (п'яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (три вісімдесят п'ять) гривень 00 (нуль) копійок, без конфіскації предметів торгівлі.

Предмети торгівлі, вилучені відповідно до протоколу виявлення, огляду та вилучення від 03 червня 2017 року, повернути ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.