Справа № 488/1520/17
Провадження № 3/488/1013/17
П О С Т А Н О В А

07.07.2017 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: судді Головіної Т.М., при секретарях Коваль А.А., Сидорової Т.А.,за участю прокурора Лісовця М.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює головою Вітовської районної ради, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності раніше не притягуваного,-

за скоєння правопорушення передбаченого ст.172-7 ч. 1, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2017 р., ОСОБА_1, будучи депутатом районної ради, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону), в порушення вимог ст. 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив Жовтневу районну раду Миколаївської області про наявність реального конфлікту інтересів при обранні його на посаду голови районної ради.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що він приймав участь у розгляді питання щодо обрання голови Жовтневої районної ради, як депутат районної ради, однак ніякого конфлікту інтересів при обранні його на посаду не існувало, тому він не повідомляв раду про зазначені обставини. При цьому він діяв цілком правомірно, оскільки при обранні на зазначену посаду корисливого або іншого особистого інтересу задля себе або третіх осіб не мав.

Прокурор у судовому засіданні данні, викладені в протоколі, підтримав; просив визнати ОСОБА_1 винним в інкримінованому правопорушенні та призначти покарання у вигляді мінімального штрафу.

З представлених доказів, судом встановлено, що:

12.11.2015 року визнано повноваження новообраних депутатів Жовтневої районної ради Миколаївської області, у тому числі ОСОБА_1

12.11.2015 року на 1 сесії Жовтневої районної ради розглядалось питання про обрання голови Жовтневої райради 7 скликання. З числа присутніх депутатів було висунуто 2-х кандидатів на посаду голови - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та було прийнято рішення про обрання головою Жовтневої райради 7 скликання ОСОБА_1

За думкою посадової особи органу, що склав протокол про корупційне правопорушення, у ОСОБА_1 реальний конфлікт інтересу проявлявся у суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, якими він був наділений, як депутат районної ради, що в свою чергу вплинуло на вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес ОСОБА_1 проявлявся у можливості отримати посаду голови районної ради, що в себе включало отримання заробітної плати, надбавок, премій, збільшення трудового стажу, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Дослідивши представлені суду докази в їх сукупності, заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до наступних висновків:

за змістом положень ч.1 ст.1 Закону, корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону.

Корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей;

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З аналізу данних норми права вбачається, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити сукупність таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування», голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Одночасно, право депутата бути обраним до складу виконавчого органу прямо встановлене ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Із цього випливає, що право бути обраним до складу виконавчого органу є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійсненням його приватного інтересу. З обранням особи депутатом органу місцевого самоврядування такій особі разом з комплексом інших прав та повноважень делегується і представницьке право бути обраним до складу виконавчих органів такої ради.

Приймаючи до уваги, що отримання заробітної плати, надбавок, премій, збільшення трудового стажу за виконання посадових обов'язків голови районної ради входить в систему оплати праці, не носить разового та індивідуального характеру, який спрямований на задоволення матеріальної вигоди; враховуючи також, що голова районної ради може бути обраний лише з числа її депутатів, а також беручи до уваги, що право бути обраним до складу виконавчого органу є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійсненням його приватного інтересу, суд вважає, що у ОСОБА_1 приватний інтерес при отриманні посади голови районної ради, був відсутній, як і відсутній факт суперечності між приватним інтересом і його службовими чи представницькими повноваженнями, як депутата районної ради.

У зв'язку із викладеним, підстав вважати, що ОСОБА_1 при обранні його на посаду голови районної ради таким чином використав, як особа, наділена представницькими повноваженнями, надані їй службові повноваження та пов'язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки, у суду немає. Принаймні, таких доказів орган, що склав протокол, суду не надав.

Поміж іншого, суд зауважує на тому, що зазначений в протоколі начебто приватний матеріальний інтерес ОСОБА_1 щодо отримання заробітної плати, надбавок, премій, збільшення трудового стажу за виконання посадових обов'язків голови районної ради є загальновідомим фактом, який був заздалегідь відомий усім депутатам сесії районної ради і вони свідомо приймали рішення з цього питання, тоді як неповідомлення особою про наявність конфлікту інтересів повинно здійснюватись з метою приховання можливостей цієї особи для прийняття відповідних рішень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів не доведена; матеріали справи не містять і прокурором не надано будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, як депутата, під час обрання голови районної ради, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції». Також не доведено, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене ним умисно, коли він усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав їх настання. Отже, відсутня суб'єктивна сторона даного правопорушення, яка є обов'язковою складовою будь-якого правопорушення.

Згідно ст.ст. 9, 247 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній реальний конфлікт інтересів, останній не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КупАП, тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.9, 10, ч.1 ст. 172-7, п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області або опротестована прокурором протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя Т.М. Головіна