АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/153/17 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року суддя апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Селіванова Валентина Олександровича, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 та його представника - адвоката Данило Сергія Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2016 року у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як встановив суд, 25 червня 2016 року о 11-50 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Героїв Праці в районі будинку 2-Г в місті Харкові, при розвороті не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За результатом розгляду справи суддею встановлені в діях водія ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП з закриттям провадження на підставі ч.1 п.7 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та матеріали справи направити для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3, вважаючи, що дорожньо-транспортна пригода виникла саме за вини водія автомобілю «Nissan» ОСОБА_3, оскільки він порушив вимоги п.п.10.3, 10.11 ПДР України, проте суд формально та однобічно розглянув справу, не звернувши на цей факт уваги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Селіванова В.О., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та його представника Данило С.М., які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважаючи постанову районного суду законною і обґрунтованою; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Доводи апелянта ОСОБА_1 і його представника щодо невинуватості та їх версія стосовно фактичних обставин ДТП, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні поясненням, наданим суду першої інстанції, перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження з мотивів, що викладені в постанові суду першої інстанції, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Будь-які нові переконливі докази, які спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1, апеляційному суду не надані.

Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 10.4 ПДР України зобов'язує водія перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Також, вказаним пунктом передбачено, що водій, який виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, та встановлених судом першої інстанції обставин ДТП, автомобіль ««Daewoo»» під керуванням водія ОСОБА_1 рухаючись по вулиці Героїв Праці в місті Харкові, в лівому ряді, перед поворотом ліворуч, не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині; виконував свій маневр повороту ліворуч не з відповідного крайнього положення проїзної частини і не надав при виконанні маневру дорогу попутному транспортному засобу. Проте, повинен був дотримати вимог п.10.4 ПДР України, тобто надати дорогу транспортним засобам, що рухаються попутно. В даному випадку - водію автомобіля «Nissan» ОСОБА_3

В суді першої інстанції ОСОБА_1 фактичні обставини ДТП, визначені в протоколі, спростовував, вважає, що він не порушував п.10.4 ПДР України, наполягав, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_3

Проте, відповідно до вимог п.1.10 ПДР України крайнім положенням проїзної частини визначено положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги). Наведеним нормам вимог п.1.10 і п.10.4 ПДР України судом першої інстанції надано належної оцінки.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 і ОСОБА_3 надали пояснення аналогічні поясненням при розгляді справи в суді першої інстанції.

Як того вимагає п.10.4 ПДР України, перед поворотом ліворуч або розворотом водій ОСОБА_1 зобов'язаний був зайняти положення ближче до крайнього з лівого боку смуги та враховувати інших учасників дорожнього руху, для того щоб виключити можливість зіткнення. Проте, як вбачається з дослідженого судом першої і апеляційної інстанцій відеозапису водій ОСОБА_1 при розвороті ліворуч зайняв положення ближче до правої частини смуги.

Вказані вимоги ПДР України ОСОБА_1 виконані не були.

Доводи апелянта щодо наявності порушення вимог п.п.10.3, 10.11 ПДР України в діях водія ОСОБА_3 не можуть бути оцінені апеляційним судом виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду судді був протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема,- невідповідність його дій в даній дорожній обстановці вимогам п.10.4 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення ст.124 КУпАП щодо наявності порушення п.п.10.3, 10.11 ПДР України, відносно ОСОБА_3, як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався. А відтак, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_3 в межах провадження у справі відносно ОСОБА_1 за порушення інших пунктів ПДР України, що не перешкоджає доводити винуватість чи відсутність вини в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства. В будь-якому випадку, навіть за умови встановлення ймовірних порушень ПДР України в діях водіїв інших пунктів ПДР України, зазначене не впливатиме на висновок суду щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.4 ПДР України.

Доводи ОСОБА_1 та його представника щодо необхідності проведення судової автотехнічної експертизи не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки порушення ним вимог п.10.4 ПДР України, з урахуванням наявних доказів, є очевидними та їх перевірка не потребує спеціальних знань.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення ним вимог пункту 10.4 ПДР України з необхідністю закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують і розцінюються судом як спосіб уникнути відповідальності.

З урахуванням викладеного підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2016 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -