Провадження № 3/337/748/2017
ЄУН № 337/2167/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Салтан Лілія Геннадіївна, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ТОВ «КРОК», мешкаючого: Запорізька область Запорізький район с.Новослобідка вул. Миру, 16

за ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За текстом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 218965, складеного 16.06.2017 року об 21-10 год., інспектором 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту поліції України ОСОБА_2, вбачається, що 16.06.2017 року об 20 год 40 хв в м. Запорожжі, вул. Хортицьке шосе, 12, водій ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ 2102, держномер 35954 АЕ з явними ознаками наркотичного спяніння: почервоніння очей, зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначені наступні пояснення, викладені російською мовою: «опаздывал на работу, сотрудники гаи вели себя неадекватно, вымагали взятку»

До протоколу додані наступні документи:

- направлення на огляд водія ОСОБА_1 до КУ ЗОНД ЗОР, складене інспектором 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту поліції України ОСОБА_2 16.06.2017 року об 20 год. 30 хв., відповідно до якого, в графі «результати огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції» зазначено «почервоніння очей, тремтіння рук, зіниці не реагують на світло», далі по тексту в графі «огляд проводився за допомогою» зазначено «не проводився».

- ідентичні пояснення від імені свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, виготовлені поліцейським роти № 2 батальйону УПП у м. Запоріжжі ДПП України лейтенантом поліції ОСОБА_6, виготовлені з використанням друкарських бланків, які мають відповідні закреслення, виправлення, що належним чином не засвідчені. Відповідно до пояснень свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5 пояснюють, що 16.06.2017 року об 21 год 10 хв. в їх присутності гр. ОСОБА_1 перебуваючи з явними ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей, зіниці не реагують на світло, тремтіння рук) відмовився від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя КУ «ЗОНД» ЗОР.

- рапорт від імені інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Запоріжжі Департаменту поліції України ОСОБА_2 , відповідно до якого 16.06.2017 року приблизно об 20-40 год. був зупинений автомобіль ВАЗ 2102, держномер 35954 АЕ під керуванням ОСОБА_1 , при спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного спяніння: почервоніння очей, зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, водію було запропоновано пройти медичне обстеження в законному порядку, на що водій відмовився в присутності двох свідків. На водія було складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП, посвідчення водія не вилучалося, так як воно було вилучено раніше за аналогічне правопорушення. Відео по технічним причинам надати неможливо, у звязку з пошкодженням відеокамери.

- довідка, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 25.04.2017 року було складено адмінпротокол № БР 173000 за ч.1 ст.130 КУпАп, який направлено для розгляду Запорізького районного суду Запорізької області, інформація щодо прийнятого рішення відсутня.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, вважає, що поліцейські при складанні протоколу діяли упереджено, з порушенням норм відповідних інструкцій, суду пояснив, що 16.06.2017 року він дійсно автомобілем ВАЗ 2102, держномер 35954 АЕ по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжі, де був зупинений працівниками поліції, які пояснили йому, що він скоїв адмінправопорушення, а саме - не пропустив пішохода на пішохідному переході. Він став заперечувати проти цього, оскільки жодного пішохода, який в наслідок його дій змінив напрямок або швидкість руху, ними встановлений не був, однак на вимогу поліціянтів надав тимчасовий дозвіл на право керування. Отримавши в руки зазначений дозвіл, поліцейський пішов з ним до службового автомобілю, повернувшись через деякий час, повідомив, що оскільки відносно нього раніше мало місце складання адмінпротоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, в нього виникли підозри, що він може перебувати у стані наркотичного спяніння, тому запропонував пройти огляд у закладі ЗОНДу, або вирішити це питання «іншим шляхом», натякаючи, що він повинен дати йому хабаря. Він відповів, що у стані спяніння не перебуває, поспішає на роботу, гроші на хабар у нього відсутні, просив провести його огляд у присутності свідків на місці. Після чого йому було наказано залишатися на місці, один поліцейський комусь телефонував та просив приїхати на місце події, а інший займався складанням протоколу. Його огляд з метою виявлення ознак будь-якого спяніння на місці події поліцейським взагалі не проводився, ніхто навіть не провіряв реакцію зіниць очей на світло, копія акту огляду та направлення до ЗОНДу йому не видавалися, свідків на місці події взагалі не було, в присутності жодних осіб йому ніхто не пропонував пройти огляд, не розяснював наслідки такої відмови. Через деякий час до нього підійшов поліцейський, який пояснив, що склав протокол, оскільки він відмовився від проходження огляду та запропонував йому підписати вже складений протокол за ч.2 ст.130 КУпАП, йому нічого не залишалося робити , як зазначити в поясненнях, що з нього вимагали хабаря. Також він на місці події цікавився як він може отримати копію відео, яке він мав намір використати на свою користь, але йому пояснили, що зазначене відео не існує, оскільки подія не фіксувалася, хоча з самого початку зупинки, поліцейські йому пояснили, що порушення зафіксоване на боді-камеру та в подальшому буде фіксуватися увесь процес складання адміністративного протоколу. Свідком зазначених подій була ОСОБА_7, якій було передане керування автомобілем. Вже після отримання протоколу, дома він роздивився надану йому копію протоколу, де побачив, що до протоколу вписані дані про свідків. Обговорюючи цю обставину з ОСОБА_7, остання йому нагадала, що до службового автомобілю підходили якісь чоловіки, можливо щось підписували, але тоді він на це уваги не звернув, бо телефонував за місцем роботи, пояснюючи чому не зявився до робочого місця.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 дала аналогічні пояснення, зазначивши, що як тільки поліціянтам стало відомо, що ОСОБА_1 раніше притягувався за ст.130 ч.1 КУпАП, останні аж зраділи, зазначивши, що у них також є підозра, що водій перебуває у стані спяніння, вели себе упереджено. На прохання ОСОБА_1 провести його огляд у присутності свідків відмовили категорично, пояснили, що тільки потрібно обстеження у ЗОНДу, при цьому ОСОБА_1 зазначав, що поспішає на роботу, у нього можуть виникнути проблеми, просив надати направлення на огляд, яке бажав сфотографувати на направити у електронному вигляді адміністрації, але працівники поліції йому відмовили, зазначив, що він дуже грамотний. Свідки на місці події взагалі були відсутні, огляд водія не проводився, копії акту та направлення не видавалися, в очі ліхтариком ніхто не світив. Тремтіння рук мало місце як у ОСОБА_1 так і у поліцейського, у останнього навіть більше, ніж у ОСОБА_1, про що вона їм зазначила. Поліцейський комусь телефонував, після чого зявилися два чоловіки, які взагалі не підходили до них, лише спілкувалися з працівниками поліції, можливо підписували якісь документи, що це були за особи їй не відомо, але саме в присутності цих осіб ніхто з працівників поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд та не чув його відмову. Крім того, поліціянти на місці пропонували ОСОБА_1 вирішити справу «мирним шляхом», але в останнього грошей при собі не було. Процесуальні права на місці події ОСОБА_1 не розяснювалося. Подія з самого початку фіксувалася на камеру, про що було повідомлено під час зупинки, але коли ОСОБА_1 попрохав ознайомити його з зафіксованим відео та цікавився. як отримати копію, поліцейський йому відмовив, пояснив, що запис не ведеться, хоча в той час індикатор на камері світився.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що ним був зупинений автомобіль ВАЗ 2102, держномер 35954 АЕ під керуванням ОСОБА_1І, оскільки останній порушив правила щодо проїду пішохідного переходу, не пропустивши пішохода, на його вимогу останній надав тимчасовий дозвіл на право керування, пояснивши на його питання , що раніше відносно нього був складений адміністративний протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, після чого він вирішив зясувати ці обставини за допомогою відповідної програми та з бази даних дізнався, що водій його обдурив, бо раніше перебув у стані не алкогольного, а наркотичного спяніння. Після отримання відповідних даних він оглянув водія за допомогою ліхтарика та зясував, що його зіниці не реагують на світло, очі почервонілі , а пальці рук тремтіли. Було вирішено не притягувати водія до відповідальності за порушення правил проїзду пішохідного переходу, обмежитись в цій частині усним зауваженням, а вирішити питання щодо складання адмінпротоколу за ч.2 ст. 130 КУпАП України, на місце події були запрошені свідки з автомобіля, який раніше чомусь рухався на їхнім автомобілем, а тоді взагалі з невідомих причин зупинився на місці події, оскільки водій та пасажир спостерігали за подіями, що мали місце у відношенні водія ОСОБА_1 У присутності свідків водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі ЗОНДу, про що був складений протокол. Під час відібрання пояснень, водій зазначив, що вони вимагали хабаря, але це не відповідало дійсності. Уся подія фіксувалася на камеру, але в подальшому вони отримали виклик на на місце, де відбувалося грубе порушення громадського порядку, під час виконання службових обовязків камера була пошкоджена, відеозапис втрачений та відновленню не підлягає. На питання: «Чому на направлені до ЗОНДу зазначений час видачі об 20-30 год, тобто на 10 хвилин раніше, ніж встановлений час події відповідно до складеного протоколу- 20-40 год ?»,- надати пояснень не зміг.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що водія ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху, за яке саме він точно він не памятає. Під час спілкування з водієм було зясовано, що на останнього раніше мало місце складання протоколу за ст. 130 КУпАП, щодо керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, і хоча особисто він явних ознак спяніння на власні очі не побачив, його колега зазначив, що спяніння має місце, тому було запропоновано водієві пройти обстеження у встановленому законом порядку. Особисто він огляд не проводив, відповідне направлення водієві до ЗОНДу не видавав. На місце події були запрошені свідки, у присутності яких складався адміністративний протокол. У присутності свідків водій ОСОБА_1 відмовився їхати до ЗОНДу, заперечував стан спяніння, зазначивши, що вони упереджено до нього відносяться. Особисто він за допомогою раніше надрукованих бланків, виклав у письмовому вигляді пояснення від імені свідків, які останні прочитали та засвідчили своїм підписом. На питання: «Чому на зазначених пояснення мають місце не засвідчені виправлення ?»,- пояснити не зміг, зазначивши, що особисто ні він, ні свідки у його присутності відповідних виправлень не робили. Уся подія була зафіксована на відеокамеру, яка була втрачена у цей день при виконанні інших службових обовязків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої ст. 130 КУпАП

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення з наступних підстав .

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу « поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а а якщо вони є, то повинні толкуватись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок складання адміністративних протоколів встановлений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння встановлений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. У відповідності до п. п.1, 6, 7, 12 Розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п.п.4. 6. 7 Розділ ІХ Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП , у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Натомість тому, наявність двох свідків, у присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан спяніння на місці події, та в присутності яких ОСОБА_1 було повідомлено про відмову від проходження такого огляду, належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду не доведена. Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово були викликані у судове засідання, але жодного разу не зявилися, чинним законодавством не передбачена можливість застосування до зазначених свідків примусового приводу. Пояснення даних свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були додані до протоколу не можна вважати беззастережним доказом вини ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки пояснення цих свідків викладені на заздалегідь виготовлених бланках, є ідентичними між собою за змістом, заповнені однім почерком і різняться між собою лише в підписах та в зазначенні прізвищ та ініціалів цих свідків біля підписів, мають незасвідчені виправлення .

Частиною 3 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд в закладах охорони здоров'я проводиться лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з результатами такого огляду. Проте в матеріалах справи взагалі відсутні відомості не тільки про проведення відповідного огляду ОСОБА_1, але і про те, чи пропонувалося йому поліцейськими здійснення такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів. Наявне в матеріалах провадження направлення водія на огляд до ЗОНДу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, взагалі не може бути узято судом до уваги як доказ, оскільки в ньому зазначений час видачі 20 год.30 хвилин, тобто на 10 хвилин раніше , чим мала місце сама подія, яка відповідно до складеного протоколу сталася об 20 год 40 хв. Крім того, у зазначеному направлені встановлено, що ОСОБА_1 вже на час видачі такого направлення відмовився від проходження огляду, а відповідно до пояснень свідків така відмова мала місце об 21-10 год.

Крім того, з метою встановлення зясування усіх фактичних обставин, судом були вжиті заходи щодо встановлення наявності відеозапису з місця події для дослідження у судовому засіданні. На запит суду від Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції надійшла офіційна відповідь (а.п. 25), що відеозаписи щодо адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 відсутні, подія не фіксувалася. Зазначені обставини не відповідають поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які крім того, в цій частині не узгоджуються між собою та суперечать рапорту, приєднаному до протоколу, а тому викликають певні сумніви у суду.

На підставі викладеного, виходячи з принципу презумпції невинуватості, суд вважає, що докази на спростування пояснень самого ОСОБА_1 та допитаного свідка ОСОБА_7 щодо обставин події, в матеріалах провадження відсутні.

На цій підставі суд вважає встановленим, що складання протоколу про відмову особи від проходження медичного огляду відбувалося з порушенням правил ст. ст. 256, 272 КУпАП про обовязковість участі не менше ніж двох свідків під час складання протоколу, у присутності яких повинна мати місце відмова водія від проходження огляду на стан спяніння на вимогу поліцейського, робить зазначений письмовий доказ недопустимим.

За таких обставин, оцінюючи наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення поза розумним сумнівом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись пп. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Г. Салтан