АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/643/17 Справа № 179/403/17 Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н.І., за участю ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Транс-Логістік», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 21 березня 2017 р. об 04.30 на 464 км+110 м а/д «Запоріжжя-Дніпро-Бориспіль», керуючи транспортним засобом, автомобілем МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху, особливості вантажу, що перевозиться та стану транспортного засобу, не врахував безпечний боковий інтервал та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3,чим порушив п. 13.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, згідно якого: «під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та адміністративне провадження по справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що слід гальмування ,який зображений на фотографіях не являється слідом гальмування його транспортного засобу, а лише вдавлений на дорожньому покритті слід автомобіля, який може утворитися в жарку погоду, а не в березні цього року.

ОСОБА_3 Г вказує, якщо вірити схемі, на якій вказано нібито гальмівний шлях його автомобіля, рухався не по правій, а по лівій полосі руху, так як початок гальмівного шляху правого колеса автомобіля знаходиться на лівій смузі руху, він прямолінійний, що вказує на те, що автомобіль, який залишив даний слід, рухався по даній полосі прямолінійно, а це суперечить не тільки показам ОСОБА_3, а й показам водія ОСОБА_2.

Крім того, на схемі зазначено два місця зіткнення зі слів обох водіїв, але чомусь не вказав місце знаходження бокового дзеркала з автомобіля НОМЕР_4 та осип битого скла правої двері цього ж автомобіля, яке знаходилось на правій полосі руху, тобто протокол та схема ДТП не відповідають дійсності.

На думку особи яка притягається до адміністративної відповідальності судом першої інстанції вище вказані обставини не прийняті до уваги, у звязку з чим винесено незаконне рішення.

ОСОБА_3 зазначає, що в постанові суду вказано, що він нібито при обгоні транспортного засобу дотримувався безпечного інтервалу, однак він зазначав, що осліпив світлом фар автомобіль, який рухався позаду, у звязку з чим сталося зіткнення автомобіля. Але він не давав пояснень, що здійснював обгін якогось транспортного засобу, тоді як він рухався прямолінійно і не змінював напрям руху, в попутному напрямі перед його автомобілем не було іншого транспорту чи перешкод, які б змусили його змінити напрям руху.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на пояснення потерпілого ОСОБА_2, що коли він порівнявся з його автомобілем, ОСОБА_3 прийняв вліво на його полосу і ОСОБА_2 не зміг уникнути зіткнення. Вказує на те, що не міг змінити напрям руху на автомобілі МАЗ з причепом, який до того ж був завантажений та якби він це зробив, то причіп його автомобіля різко б занесло, що могло призвести до перевертання автомобіля. Крім того, між двома автомобілями, які їхали паралельно, як мінімум була відстань у 3 м - боковий інтервал, якої достатньо, щоб зреагувати на зміну руху мого автомобіля.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, допитавши водія ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції не виконав, оскільки суд не перевірив доводи особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, не звернув уваги на те, що протокол про адміністративну відповідальність не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить всіх даних про події ДТП.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_3 та пояснень водія ОСОБА_2 , автомобілі під керуванням вказаних водіїв рухалися в одному напрямку за різними смухами руху, що зазначено у схемі до протоколу, однак не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як зазначив в апеляційній інстанції водій ОСОБА_2, автомобіль ОСОБА_3 рухався попереду нього, що зазначав у своїх поясненнях ( а.п. 6) ОСОБА_3

Водій ОСОБА_2 в апеляційній інстанції показав, що коли він став випереджати автомобіль ОСОБА_3, останній різко звернув на його полосу руху. Такі ж пояснення надавали водії і суду першої інстанції.

Суд першої інстанції на це не звернув уваги та не дав оцінки зазначеному у протоколі п.13.1 Правил дорожнього руху, який вказує на дотримування водієм безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Якщо, обидва водії зазначають, що саме автомобіль МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 рухався по правій смузі руху та попереду автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2,який рухався по лівій смузі руху , то який саме боковий інтервал повинен був враховувати водій МАЗ, якщо поряд з ним не було транспортного засобу.

У конкретному випадку водія ОСОБА_3 не можна притягнути до відповідальності, саме за п. 13.1 Правил дорожнього руху, тоді як суди розглядають адміністративну справу в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Не можна не погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що схема до протоколу не містить необхідних даних, які б були підставами для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки не зазначено, що саме на правій полосі руху знаходилося осип битого скла, що може вказувати саме на місце зіткнення та вказані дані не зазначені у схемі, однак вони не заперечуються учасниками ДТП,що вказує на формальне складення схеми ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, при наявності обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя пришла до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , а саме порушення п.13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

На підставі зазначеного вище , прихожу до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена та адміністративний матеріал підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року, відносно ОСОБА_3, якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати.

Адміністративне провадження відповідно ОСОБА_3 відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5