Справа № 461/2791/17 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 33/783/731/17 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

з участю :

представника митниці Лубоцького Б.І.

без участі заявника, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця м. Чернівці,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 93 481, 43 грн. з конфіскацією транспортного засобу, що був предметом порушення митних правил

в с т а н о в и в :

згідно постанови районного суду, 08.03.2017 року близько 18 год. 00 хв. в зону митного контролю м/п « Рава-Руська » Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху « зелений коридор » заїхав транспортний засіб марки « Smart 600 », реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3.

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_3 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України паспорт НОМЕР_3, виданий 10.12.2014 року, контрольний талон для проходження по « зеленому коридору » транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки « Smart 600 », реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на території Республіки Польща НОМЕР_4, згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_5, адреса АДРЕСА_1, а також надав доручення з завіреним перекладом з польської мови ( Pelnomocnictwo ) засвідчене нотаріусом JERZY OBLER, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля ОСОБА_3.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем та було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих ОСОБА_3, як підставу для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України. На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 09.03.2017 до нотаріуса « JERZY OBLER » отримано відповідь, що дане доручення є підроблене.

Розглянувши справу суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_3 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням митному органу, як підстави для переміщення, підроблених документів чи документів одержаних незаконним шляхом, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить судове рішення скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення та повернути конфіскований автомобіль і реєстраційні документи. В обґрунтування покликається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права та не були досліджені повністю обставини справи. В матеріалах справи відсутні будь-які документи про те, що доручення є підроблене. Посилання суду на відповідь польської сторони безпідставне, так як факт підробки доручення не встановлено ні митним органом, ні іншим правоохоронним органом України чи Республіки Польща. Подаючи митному органу доручення на користування автомобілем від 07.03.2017 року, засвідчене нотаріусом JERZY OBLER, як документ, що дає право на користування автомобілем, він не знав і навіть не припускав, що цей документ може бути підроблений. Доручення на користування автомобілем було надане йому особою, яка сприяла у придбанні автомобіля, про що він вказував у поясненні митному органу. Оскільки при посвідченні нотаріусом доручення присутність уповноваженого не вимагається, тож він, надавши цій особі свої паспортні дані, вважав, що вона у встановленому порядку засвідчить і надасть йому належним чином посвідчену довіреність на право керування транспортним засобом, у чому не мав сумнівів.

Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, який був пропущений ним з поважних причин.

В письмовій заяві від 04.08.2017 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив апеляційний суд розглянути її без його участі.

Заслухавши думку представника митниці про законність постанови й необхідність залишити її без зміни, а скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив наступне.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив неповноту, не з'ясував належним чином всі обставини справи, внаслідок чого постановив рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, за змістом ч.1 ст. 458 МК, дане правопорушення являє собою протиправні, винні ( умисні або з необережності ) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Об'єктивна сторона цього правопорушення полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 ( із змінами від 30.05.2008 ), не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала або свідомо допускала їх настання.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК, характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх через митний кордон України з порушенням встановленого порядку.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил в матеріалах справи та постанови районного суду, ОСОБА_3 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з поданням митному органу, як підстави для переміщення, підробленого документу - доручення на право користування цим автомобілем.

В матеріалах справи міститься доручення від 07.03.2017 на право користування автомобілем « Smart 600 » н.з. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, 1998 року випуску, яке видане ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3 та завірене нотаріусом Єржи Облер, а також електронний лист-відповідь про те, що вказане доручення є фальшивим.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, цей автомобіль він придбав в Польщі у подарунок дружині. При оформленні доручення він особисто присутній не був, однак за оформлення доручення заплатив продавцю автомобіля необхідні кошти, а тому жодних сумнівів у дійсності доручення в нього не було. Умислу на переміщення автомобіля через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання підробленого доручення він не мав, оскільки не знав, що доручення, яке він надав митному органу, є підробленим.

З врахуванням пояснень ОСОБА_3 та обставин справи апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у нього умислу на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з приховуванням від митного контролю шляхом подачі підробленого документа.

На користь цього свідчить і відсутність в матеріалах справи будь-яких даних про встановлення компетентними органами Республіки Польщі чи України факту підробки доручення від 07.03.2017, а також відсутні пояснення довірителя - ОСОБА_5 з приводу видачі доручення та справжності його підпису на дорученні.

Електронний лист нотаріуса Єржи Облера про те, що вказане доручення є підробленим не може вважатися належним доказом, так як останній з приводу його видача правоохоронними органами не допитаний.

За таких обставин слід прийти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 528 МК у разі, якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, конфісковані товари і транспортні засоби повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності. Зважаючи на це, вилучені у ОСОБА_3 згідно протоколу про порушення митних правил № 0745/209000000/17 від 10.03.2017 ключ запалення та транспортний засіб марки « Smart 600 », реєстраційний номер PK 9340A, VIN: НОМЕР_1, а також свідоцтво про реєстрацію т/з на території НОМЕР_4, підлягають поверненню останньому.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати і провадження у справі закрити.

Як вбачається з матеріалів, розгляд справи відбувся у відсутності заявника і після отримання копії постанови він 02.06.2017 подав апеляційну скаргу. За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 529, 530 МК, п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК, скасувати і провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.