Справа № 486/690/17 23.08.2017 23.08.2017 23.08.2017
Номер провадження: 33/784/364/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/364/17 Головуючий у місцевому суді: Франчук О.Д.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Жовтоногої М.Є.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

23 серпня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Радянське Бердичівського району Житомирської області, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1,

- притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в:

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_3 22 червня 2017 року, о 00 годині 20 хвилин на 112 км. + 50 м. автодороги Р-06, Ульянівка-Миколаїв, керував транспортним засобом «Ford Transit» державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язна мова. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння, за допомогою приладу - газоаналізатор «ДРАГЕР» на місці, відмовився, в присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року, якою пом'якшити покарання, замінивши позбавлення права керувати транспортним засобом на штраф.

Зазначає, що змушений був сісти за кермо автомобіля в стані алкогольного сп'яніння, за проханням родича, оскільки останній запізнювався на потяг та попросив його туди відвезти.

Вказує, що відмовився від медогляду, оскільки знав, що від нього пахне спиртним, та визнав що вживав алкогольний напій.

Також зазначає, що являється єдиним годувальником для своєї сім'ї, має на утриманні неповнолітнього сина 2002 року народження, транспортний засіб йому потрібен для проїзду на роботу в с. Іванівка Арбузинського району.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР № 272171, від 22 червня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 22 червня 2017 року, о 00 годин 20 хвилин громадянин ОСОБА_4 керував т/з «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 на а/д Р.06 «Ульянівка - Миколаїв» 112 км. + 50 м. з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нев'язка мова. В порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду для визначеного стану сп'яніння, а також від проходження огляду за допомогою приладу «ДРАГЕР» на місці зупинки в присутності двох свідків категорично відмовився.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 підтвердив факт зупинки співробітниками поліції 22 червня 2017 року о 00 годині 20 хвилин на а/д Р.06 «Ульянівка - Миколаїв» 112 км. + 50 м., автомобіля «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1, яким він керував та факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Виходячи з пояснень свідка ОСОБА_5, який до апеляційного суду не з'явився з поважних причин та який підтвердив надані ним раніше пояснення, він 22 червня 2017 року був запрошений працівниками поліції в якості свідка при відмові гр. ОСОБА_3, пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп'яніння.

Факт відмови ОСОБА_3, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння підтверджено і поясненнями свідка ОСОБА_6 від 22 червня 2017 року.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_4 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_4 - визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі щодо зміни постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року стосовно заміни позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік на штраф, є такими, що не заслуговують на увагу, так як судом накладено стягнення на ОСОБА_4 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є абсолютно визначеною, оскільки санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП чітко та однозначно визначено вид і розмір стягнень. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, з урахуванням внесених змін Законом України від 14 липня 2015 року № 596 - VIII, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_4 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя