АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/414/2017 Cуддя суду 1-ї інст. - Оздоба М.О.
Категорія: ч 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст. - Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12.12. 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_4 27.10.2016 року приблизно о 04 год. 17 хв., по пр-ту Л. Курбаса, 5-В в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року скасувати, прийняти нову ухвалу, якою протокол серії АП2 № 044757 від 27.10.2016 року з додатками направити на доопрацювання до УНП в м. Києві ДПП НП України для доопрацювання.

Апелянт посилається на Інструкцію, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, ні суду та ні ОСОБА_4 особисто не надано будь-яких належних доказів щодо дозволу (сертифікації) використання спеціального технічного засобу на виявлення стану алкогольного сп'яніння у водія - приладу «Драгер» працівником поліції, а ця обставина на його думку є вагомою і впливає на кваліфікацію дій та вказує на порушення проведення виявлення огляду стану сп'яніння.

Також вказує, що суду не надано належних доказів щодо того, чи після відмови апелянта від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, останньому було запропоновано провести огляд в найближчому закладі охорони здоров'я такий огляд.

Ставлячись з усією повагою до рішення судді першої інстанції та розуміючи характер, а також суспільну небезпечність правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_4 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що розгляд справи проведено за його відсутності, адміністративне стягнення накладено без врахування його особи, матеріального стану, а також у відсутність безпосередніх пояснень свідків, яких на місці складання протоколу останній не бачив і те, що втрата ним права керування залишить його сім'ю в кризовому становищі, так як він постійно користується автомобілем для роботи, та в побутових потребах.

ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання неодноразово, а саме 30.01.2017, 20.02.2017, 10.03.2017, 31.03.2017, 24.04.2017, 22.05.2017, 16.06.2017, 10.07.2017 не з'являвся та направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою. Проте жодного документу на підтвердження поважності причин неявки до клопотань не долучав.

14.07.2017 року ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив, а тому керуючись ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутність ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_4 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об'єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_4 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 № 044757 від 27 жовтня 2016 року, який складений уповноваженою на те особою з дотримання вимог ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу, згідно з яким 27 жовтня 2016 року о 04 год. 12 хв. ОСОБА_4 по пр.-ту. Леся Курбаса, 5-В в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків (а.с. 1);

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_427 жовтня 2016 року по по пр.-ту. ЛесяКурбаса, 5-В м. Києві від проходження огляду на стан сп'яніння, водночас жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції в протоколі не вказали (а.с. 3);

- у розписці ОСОБА_8 від 27 жовтня 2016 року про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу «Лексус», д.н.з. НОМЕР_2 за адресою м. Київ, вул. Курська, 4, тобто за місцем проживання водія (а.с. 4);

- у рапорті інспектора патрульної поліції щодо обставин пригоди, в якому зазначено, що водій ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, а тому щодо водія було складено протокол АП2 № 044757 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову серії АР №293361 за порушення ПДР України (а.с. 5);

- на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 27 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4.

Отже, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у порушенні п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови виявлені працівниками поліції 27.10.2016 року у ОСОБА_4 в розумінні п.п.1,3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу 2 вищезазначеної інструкції, перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Із досліджених в суді апеляційної інстанції відеозаписів із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 27 жовтня 2017 року за участю ОСОБА_4 слідує, що працівником поліції ОСОБА_4 був проінформований про порядок застосування спеціального технічного засобу, проте, в присутності двох свідків на неодноразові пропозиції працівників патрульної поліції в категоричній формі відмовився від будь-якого огляду на стан алкогольного сп'яніння. При цьому, жодних зауважень щодо незаконності вимог поліцейських про проведення огляду, а також вимоги про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого стану вимірювальної техніки не заявляв. Окрім того, проігнорував пропозиції поліцейських щодо надання письмових пояснень та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення.

Наведеними відеозаписами спростовуються доводи апелянта щодо недотримання поліцейськими роз'яснення процедури проведення відповідного огляду на стан сп'яніння, а також доводи про недотримання вимог закону під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, зокрема і щодо не роз'яснення ОСОБА_4 його процесуальних прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП.

Будь - яких порушень правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції не встановив, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та направлення матеріалів справи до Управління патрульної поліції у м. Києві для дооформлення.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП у зв'язку з розглядом справи без його участі є безпідставними, оскільки суд першої інстанції належним чином мотивував прийняте рішення щодо можливості розгляду справи без участі ОСОБА_4, який, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи неодноразово в судове засідання не з'являвся, причини неявки не повідомляв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а відтак не використав своє право на участь при розгляді справи. А участь при розгляді справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є обов'язковою.

Більш того, не виявив бажання ОСОБА_4 реалізувати своє право на участь при розгляді справи і в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Виходячи з обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху та є умисним, особи порушника, суддя Святошинського районного суду м. Києва, дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, постанова судді є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як про те ставить питання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал