АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницькогорайонного суду м. Києва від 31 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26 березня 2017 року, о 02 год. 50 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Соборності, 62, у м. Бахмач, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 30 червня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 07 липня 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а процедура проведення огляду на стан сп'яніння здійснена з порушенням вимог чинного законодавства.

Апелянт зазначав, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що їх було запрошено свідками о 03 год. 00 хв. та 04 год. 00 хв., у той час у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він керував транспортним засобом о 02 год. 50 хв. Таким чином, на переконання апелянта, вказані у протоколі свідки не були очевидцями його керування транспортним засобом. Крім того, з показань останніх неможливо встановити, від якого саме огляду на стан сп'яніння він відмовився у їх присутності.

Також зазначав, що на наданому інспекторами поліції відеозаписі подій відсутня фіксація факту його керування транспортним засобом, та будь-які інші дані, які б надали можливість ідентифікувати його як водія транспортного засобу, зупиненого працівниками поліції.

На думку апелянта, за відсутності доказів у справі на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначав про невірну вказівку у постанові судді місцевого суду державного номеру транспортного засобу, який у постанові зазначено як НОМЕР_3, у той час як йому належить автомобіль з державним номером НОМЕР_4.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, допитавши у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 в судовому засіданні 31 травня 2017 року по розгляду справи про адміністративне правопорушення присутній не був (а.с. 12-13). Копію постанови від 31 травня 2017 року ОСОБА_2 надіслано не було.

Як убачається з наявної у матеріалах справи про адміністративне правопорушення розписки ОСОБА_2, копію постанови судді місцевого суду йому вручено 30 червня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 07 липня 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Висновок судді місцевого суду про доведеність ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 26 березня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 02 год. 50 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Соборності, 62, у м. Бахмач, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння рук, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху /а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 26 березня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 26 березня 2017 року ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння /а.с.а.с. 3-4/; даними направлення ОСОБА_2 до Бахмацької центральної районної лікарні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26 березня 2017 року о 04 год. 00 хв. /а.с. 6/; даними рапорту інспектора поліції ОСОБА_7 від 26 березня 2017 року, згідно даних якого, 26 березня 2017 року о 02 год. 45 хв. зупинено автомобіль «Тойота», державний номер НОМЕР_2 по вулиці Соборності, 62, у м. Бахмач, у водія якого було помічено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння та надано направлення до медичного закладу, однак водій, як їм стало згодом відомо - ОСОБА_2, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, у зв'язку з чим стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення /а.с.7/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів керування ним транспортним до моменту, коли до нього підійшли працівники поліції, спростовуються наявними у справі та дослідженими суддею місцевого суду доказами, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора поліції ОСОБА_7 від 26 березня 2017 року.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не заперечував, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, мотивуючи свою відмову порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп'яніння.

Такі доводи апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, ретельно перевірялися у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Крім того, у судовому засіданні під час апеляційного розгляду задоволено клопотання ОСОБА_2 та допитано свідка ОСОБА_5, згідно пояснень якої, 26 березня 2017 року близько 02 год. 20 хв., проходячи по вулиці, на якій стояв належний ОСОБА_2 автомобіль, вона бачила, як до вказаного автомобіля під'їхали працівники поліції та оглядали його. Після цього вона пройшла повз автомобіль, та не бачила, які дії надалі вчиняли працівники поліції. Свідок зазначила, що з ОСОБА_2 вона не знайома, однак візуально кілька разів бачила його у місті Бахмач.

Разом з тим, показання свідка ОСОБА_5 стосуються лише обставин прибуття екіпажу поліції 26 березня 2017 року приблизно о 02 год. 20 хв. у м. Бахмач на вулицю Соборності, 62, а тому не є належним доказом на підтвердження позиції ОСОБА_2 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її показання прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Інших обставин щодо вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення свідок не повідомила.

Посилання апелянта на те, що у постанові судді місцевого суду невірно вказано державний номер його транспортного засобу, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки наведене свідчить лише про допущену у тексті судового рішення технічку описку, яка не впливає на правильність судового рішення по суті.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2017 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.