Справа №581/269/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кузьмінський О. В.
Номер провадження 33/788/336/17 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, прокурора Кулич Л.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Липоводолиснького районного суду Сумської області від 26 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сільський голова Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Як було встановлено суддею місцевого суду, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді сільського головою Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, тобто будучи посадовою особою місцевого самоврядування і у відповідності до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, в порушення вимог п.п.1-4 ч.1 ст.28, ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», всупереч вимог постанови КМУ від 9 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», всупереч вимог Положення про преміювання сільського голови, спеціалістів та працівників апарату Колядинецької сільської ради, затвердженого рішенням Колядинецької сільської ради від 13 листопада 2015 року, не виносячи на розгляд сесії Колядинецької сільської ради питання щодо особистого преміювання, прийняв розпорядження сільського голови №5 від 17 січня 2017 року, №15 від 23 лютого 2017 року, №22 від 10 березня 2017 року, якими встановив собі премію в розмірі 200%, що становило 5820 грн. згідно кожного з розпоряджень.

При прийнятті сільським головою Колядинецької сільської ради ОСОБА_3 розпоряджень, пов'язаних з визначенням розмірів власних премій всупереч законодавству, виник реальний конфлікт інтересів, про який ОСОБА_3 не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність реального конфлікту інтересів колегіальний орган - Колядинецьку сільську раду.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 липня 2017 року як незаконну та закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що згідно положення про преміювання сільського голови, спеціалістів та працівників Колядинецької сільської ради, затвердженого рішенням першої сесії сьомого скликання Колядинецької сільської ради від 13.11.2015 року, він як сільський голова та розпорядник коштів мав право самостійно щомісяця брати бюджетні зобов'язання (здійснювати видатки), у тому числі і на оплату праці працівників апарату ради, в межах фонду оплати праці на відповідний рік, що відповідає вимогам п.13 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування», де зазначено, що сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою. Тому, як вважає апелянт, не було доведено того, що виплата йому премії була здійснена поза межами затвердженого кошторису на 2017 рік, та існує зв'язок між його особистим інтересом у вигляді бажання отримати премію та службовими повноваженнями, які він виконує, а тому, відповідно, при прийнятті відповідних розпоряджень, в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів.

Крім того, ОСОБА_3 також вказує, що суд, всупереч вимог ч.1 ст.251 КУпАП, не взяв до уваги та неповно висвітлив у своїй постанові покази свідків - депутата сільської ради ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_3 на сесіях повідомляв депутатів Колядинецької сільської ради про прийняття розпоряджень щодо особистого преміювання за січень-березень 2017 року, наслідком чого стало прийняття рішення Колядинецької сільської ради від 19 квітня 2017 року про преміювання сільського голови на 2017 рік. При цьому, суд також не взяв до уваги річний розпис бюджету с. Колядинець, який затверджений Рішенням Колядинецької сільської ради, де були передбачені видатки на виплату премій сільському голові в розмірі 200 %.

Також ОСОБА_3 звертає увагу й на допущені суддею порушення норм процесуального права, які виразилися у винесенні 26.07.2017 року спочатку резолютивної частини постанови, а потім її повного тексту, що не узгоджується з положеннями ч.1 ст.285 КУпАП, якою не передбачено винесення судом резолютивної частини постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, думку прокурора Кулич Л.С. яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та вважала рішення судді місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 №63/2017 від 20 квітня 2017 року та №62/2017 від 20 квітня 2017 року, факти, які ставляться йому в провину, були виявлені 20 квітня 2017 року.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП встановлена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідальність же за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП встановлена за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Так, рішенням першої сесії сьомого скликання Колядинецької сільської ради, Липоводолинського району, Сумської області від 13 листопада 2015 року «Про підсумки виборів, визначення повноважень та реєстрацію депутатів Колядинецької сільської ради та сільського голови» визнано повноваження ОСОБА_3 як сільського голови.

Відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Так, згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» - особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зокрема посадові особи місцевого самоврядування, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_3 не виносячи на розгляд сесії Колядинецької сільської ради питання щодо особистого преміювання, прийняв розпорядження сільського голови №5 від 17 січня 2017 року, №15 від 23 лютого 2017 року, №22 від 10 березня 2017 року, якими встановив собі премію в розмірі 200%, що становило 5820 грн. згідно кожного з розпоряджень.

При прийнятті сільським головою Колядинецької сільської ради ОСОБА_3 вказаних розпоряджень в частині призначення собі премій в нього виник реальний конфлікт інтересів, про який ОСОБА_3 не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність реального конфлікту інтересів, колегіальний орган - Колядинецьку сільську раду.

Всупереч доводам апелянта, в постанові судді місцевого суду належним чином обґрунтовано його винуватість у тому, що він не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед виданням розпоряджень про особисте преміювання протягом січня-березня 2017 року, та в умовах реального конфлікту інтересів видав розпорядження про виплату собі премії.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_7 на те, що в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч. 2 ст.172 - 7 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Посилання апелянта на положення про преміювання сільського голови, спеціалістів та працівників Колядинецької сільської ради, затвердженого рішенням першої сесії сьомого скликання Колядинецької сільської ради від 13.11.2015 року, згідно якого він як сільський голова та розпорядник коштів мав право самостійно щомісяця брати бюджетні зобов'язання (здійснювати видатки), у тому числі і на оплату праці працівників апарату ради, в межах фонду оплати праці на відповідний рік, що відповідає вимогам п.13 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування», а тому при прийнятті відповідних розпоряджень, в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, не заслуговують на увагу.

Так, доводи ОСОБА_3 про те, що встановлений ним розмір премії не перевищував межі фонду оплати праці на відповідний рік, не вказує на відсутність в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Крім того, відповідно до абзацу другого п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» преміювання, зокрема, сільських, селищних голів приймається рішенням відповідної ради.

Рішенням першої сесії сьомого скликання Колядинецької сільської ради від 13 листопада 2015 року затверджено Положення про преміювання сільського голови, спеціалістів та працівників апарату Колядинецької сільської ради.

У пункті 4.1. цього Положення передбачено, що преміювання сільського голови здійснюється на підставі рішення сільської ради щодо визначення умов оплати праці голови сільської ради на рік в межах фонду преміювання, без обмеження індивідуальної премії максимальними розмірами, яке затверджується на початку бюджетного року.

Відповідно до пункту 4.3. Положення граничний розмір премії посадових осіб місцевого самоврядування сільської ради не обмежується, якщо інше не встановлено законодавством.

Згідно з пунктом 4.4. Положення розмір премії визначається - сільському голові згідно з рішенням сесії сільської ради (відповідним розпорядженням сільського голови з фіксованою сумою премії), а посадовим особам розпорядженням голови сільської ради.

Аналіз та зміст вказаного Положення про преміювання, дають підстави дійти до висновку, що вони не передбачають юридичне право сільського голови на особисте преміювання, так як у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року за № 268 п. 6. рішення про преміювання сільського голови, приймаються відповідною радою.

Щодо посилання ОСОБА_7 на відсутність конфлікту інтересів, то їх також не можна прийняти до уваги, оскільки розпорядження, які він видавав, стосуються його майнових особистих інтересів та його службових повноважень.

Посилання на рішення Колядинецької сільської ради від 19 квітня 2017 року про преміювання сільського голови на 2017 рік також за своїм змістом не спростовують провину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 КУпАП, так як жодним чином не підтверджують повідомлення ним, як сільським головою Колядинецьку сільську раду, як орган місцевого самоврядування перед якою він відповідальний і підзвітний про наявність конфлікту інтересів у січні, лютому та березні 2017 року, яка за законом уповноважена на прийняття рішень про преміювання сільського голови.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2015 та 2016 році Колядинецькою сільською радою приймалися відповідні рішення про преміювання сільського голови ОСОБА_3 протягом вказаних років.

У подальшому, рішенням Колядинецької сільської ради від 19 квітня 2017 року встановлено преміювання сільського голови ОСОБА_3 на 2017 рік з квітня 2017 року в розмірі 200% щомісяця в разі наявності вільних коштів.

Разом з тим, за період січня - березня 2017 року рішень сільської ради про преміювання сільського голови ОСОБА_3 прийнято не було, тобто розпорядження про особисте преміювання у зазначений період ОСОБА_3 видано без прийняття сільською радою відповідних рішень, як того вимагає закон.

Дані обставини стверджуються показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказували, що рішення про преміювання сільського голови ОСОБА_3 було прийнято тільки 19 квітня 2017 року

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи головою Колядинецької сільської ради, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, та не повідомив сільську раду ні до, ні після прийняття рішень про своє преміювання в січні-березні 2017 року про наявність конфлікту інтересів, хоча міг і повинен був це зробити невідкладно, то суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Що стосується тверджень ОСОБА_3 на порушення суддею норм процесуального права, які на його думку виразилися у винесенні 26.07.2017 року спочатку резолютивної частини постанови, а потім її повного тексту, то в цій частині формально вбачаються порушення, однак з огляду на зміст статті 285 КУпАП, якою регламентовано порядок оголошення постанови у справі про адміністративне правопорушення, обмежень щодо обов'язковості проголошення повного тексту рішення за наслідками судового розгляду, дана норма не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 було накладено суддею суду першої інстанції в межах, встановлених санкціями ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, як того вимагає ст.33 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, не підтверджуються матеріалами справи та правильних висновків судді місцевого суду не спростовують.

Підстав для скасування постанови судді місцевого суду не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.