Провадження № 3/761/4286/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря Філь В.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Степанова Є.В., розглянувши справу щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою - АДРЕСА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_2 16.05.2017 приблизно о 13 год. 45 хв., рухаючись перехрестям вулиць Хрещатик та Прорізної у м. Києві, порушила Правила дорожнього руху, на вимогу інспектора поліції припинити правопорушення не відреагувала, не виконала законної вимоги працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу та не надала останньому документи.

На думку особи, яка склала протокол, вказаними діями гр. ОСОБА_2 вчинила злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов'язків, тобто адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибула.

Захисник Степанов Є.В. суду пояснив, що у вказані вище день та час гр. ОСОБА_2 рухалась перехрестям вулиць Хрещатик та Прорізної у м. Києві. Відреагувавши на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою жесту, ОСОБА_2 здійснила зупинку автомобіля у місці, де це найменш перешкоджало руху інших транспортних засобів, що змусило її проїхати вперед невелику відстань. Однак, сприймаючи таку поведінку водія як невиконання законної вимоги, працівники поліції склали на гр. ОСОБА_2 протокол. Захисник просив взяти до уваги, що дії його підзахисної не містять жодної ознаки злісної непокори працівнику поліції.

У зв'язку з викладеним захисник просив провадження у справі закрити, оскільки вважав, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Суддя, заслухавши доводи захисника, дослідивши надані докази - протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає у результаті злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов'язків.

Розташування зазначеної статті у Главі 15 КУпАП «Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління» свідчить, що об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку та управління.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції під час виконання ним службових обов'язків.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції під час виконання ним службових обов'язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже злісна непокора має місце у разі вперто продовжуваних особою дій, вчинюваних нею попри наявність однозначно висловлених законних вимог працівника поліції.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов'язково зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.10.2013) суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які відображені у справах «Гурепка проти України» та «Корнєв і Карпенко проти України», адміністративне правопорушення у сфері громадської безпеки та дорожнього руху вважається по суті кримінальним. У зв'язку з цим розгляд таких справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке фактично судом підтримується.

Наведене доводить, що саме з протоколу про адміністративне правопорушення суддя має встановити сукупність достатніх даних, які дозволяють зробити обґрунтований, коректний висновок про свідоме небажання певної особи виконати законну вимогу працівника поліції.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що гр. ОСОБА_2 порушила вимоги Правил дорожнього руху, на вимогу інспектора поліції припинити правопорушення не відреагувала, не виконала розпорядження щодо зупинки транспортного засобу та не надала працівнику поліції документи.

Отже, викладені у протоколі фактичні обставини, долучені до справи докази не містять підтвердження наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень працівника поліції, від виконання яких гр. ОСОБА_2 свідомо ухилилась.

Таким чином, вказаний протокол не містить наведених вище ознак протиправної поведінки ОСОБА_2 у формі злісної непокори законній вимозі працівника поліції.

Враховуючи, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надається оцінка лише тим обставинам, які зазначені у відповідному протоколі, вихід за його межі суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушує право на захист особи, яка притягається до адмінвідповідальності, суддя дійшов висновку про відсутність у діях гр. ОСОБА_2 складу адміністративного проступку за ст. 185 КУпАП.

Суддя також бере до уваги, що невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 1222 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.9, 185, 247, 278, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представникомупродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч