ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1321/17
Провадження № 3/210/455/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 червня 2017 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з з Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, зареєстрований та мешкає: м. Кривий Ріг, вул.Галенка,4/40

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_3 17.03.2017 року о 22:30 год. по вул. Постишева в м.Кривому Розі керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами перевірки за домопогою алкотестера «Драгер» 0052, якою встановлено стан алкогольного спяніння 1,54 %0 алкоголю в крові.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, надав суду пояснення, в яких зазначив, що не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_3 зазначив, що пройшов огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера, проте з результатом огляду категорично був не згоден, оскільки, зовнішній вигляд цього алкотестеру та цілісність упаковки викликали у нього сумніви щодо його працездатності, про що він заявив співробітникам поліції. У звязку з чим просив забезпечити йому пройти огляд на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя. Оскільки йому не забезпечили огляд в закладі охорони здоров'я, вважає, що були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просив допитати у якості свідка ОСОБА_4, який перебував разом з ним під час спілкування з працівниками поліції.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №152345 від 17.03.2017 року, ОСОБА_3 ставиться в провину порушення вимог п.п. 2.9 а ПДР України: а саме водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свідок ОСОБА_5, допитаний у судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, зазначив, що 17.03.2017 року близько о 22 години, їхали разом з ОСОБА_3 додому, ОСОБА_3 був за кермом, та з невідомих причин був зупинений працівниками поліції. Після зупинки вийшли з автомобіля, підійшли робітники поліції та запропонували ОСОБА_3 пройти на місці зупинки за допомогою алкотестера огляд на стан спяніння, на що останній погодився. З результатом ОСОБА_3 був не згоден, та вимагав працівників поліції забезпечити проходження огляду у медичному закладі, проте працівники поліції зазначили, що їм достатньо доказів для складання протоколу, та почали складати протокол, проводити огляд на стан спяніння в медичному закладі охорони здоровя відмовились.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що письмові пояснення свідків проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера № ARHK 0052 «Драгер» взагалі відсутні, у звязку з чим неможливо встановити місце та час вчиненого правопорушення, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, чи погодився водій, який проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестера з його результатами. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_3

Крім цього, у судовому засіданні, суд було позбавлено можливості дослідити відеозапис вчиненого правопорушення, оскільки надані УПП в місті ОСОБА_1 відеозаписи на компакт дисках не відтворюються.

Відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктами 7 розділу 1 та 8, 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, покази ОСОБА_3, які підтверджуються показами допитаного свідка ОСОБА_6, що працівники поліції відмовили ОСОБА_3 та не забезпечили йому проходження огляду на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя, оскільки з результатом огляду був не згоден, ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані поясненнями свідків, ані відеозаписом, чи будь-якими іншими доказами не спростовуються.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 був незгоден з результатом огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера, у звязку з цим огляд водія на стан спяніння повинен був проводитись лікарем закладу охорони здоров'я,з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія транспортного засобу, та поліцейський зобовязаний був забезпечити доставку ОСОБА_3 до найближчого закладу охорони здоровя

Таким чином, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, пунктів 7 розділу 1 та 8, 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, протокол у відношенні ОСОБА_3. складено передчасно.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, оскільки в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки, медичний огляд на стан спяніння проводиться в закладах охорони здоров'я, водій підлягає направленню до медичного закладу.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу дійшли не обґрунтованого та передчасного висновку про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП водія ОСОБА_3

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, вважаю за необхідно провадження по справі закрити.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 251, 266, 268, п. 1 ст. 247 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. Є. Скотар