АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/774/17 Справа № 203/2030/17 Головуючий у 1 й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Крот С. І.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року, якою провадження по справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, громадянина України, працюючого

генеральним директором ООО "Дніпродвіжн",

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №100319 від 26.05.2017 року, водій ОСОБА_3 26 травня 2017 року, о 18 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем LEXUS д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. Столярова та пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, не врахував дорожньої обстановки та безпечної дистанції і скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI LANSER д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

В постанові суду першої інстанції не встановлено в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, а саме що останній порушував пункт 13.1 Правил дорожнього руху. Обґрунтовуючи свою позицію суд першої інстанції послався на фото таблицю з місця пригоди та пояснення ОСОБА_2, який сам зазначив, що перестроївся у ліву смугу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строки на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції без належних знань трасології та експертного висновку ухвалив незаконну постанову.

Обґрунтовуючи пропущений строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 вказує, що копію постанови було отримано ним 24 липня 2017 року, також його не було належним чином викликано до суду першої інстанції, тобто не належним чином повідомлено про розгляд справи, у зв'язку з чим просить поновити строки на апеляційне оскарження.

Заслухавши ОСОБА_2, який просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_2, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки містить вказівку на докази та висновки суду з цього приводу.

Із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що свої висновки щодо невинуватості ОСОБА_3 суд мотивував тим, що відповідно до фото таблиці пошкодження автомобіля, яким керував ОСОБА_4, за своїм характером притаманні саме тій версії, що висунуто ОСОБА_3О, за якою водій іншого автомобіля, виконуючи маневр, різко зупинившись в лівій смузі, допустив зіткнення автомобілів.

При цьому в своїх письмових поясненнях, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_2 зазначає, що він дійсно перестроївся у ліву смугу, що також підтверджує факт відсутності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Отже з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_3 у недотриманні п. 13.1 Правил дорожнього руху, що на переконання апеляційного суду, можуть лише свідчити про недоведеність вини особи.

Щодо доводів апеляційної скарги апелянта про те, що судом не вірно ухвалена постанова, оскільки без належних знань про трасологію винесено рішення, то вони безпідставні, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд оцінює наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному з'ясуванні усіх необхідних обставин, передбачених ст. 280 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи видно, що ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_2, в тому числі і в суді апеляційної інстанції, не заявляли клопотань щодо додаткового дослідження обставин, перелічених в його скарзі.

Таким чином, місцевий суд, належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обгрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С. І. Крот