Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/4537/17 Головуючий в 1 інст. Калюжна В.В.
Провадження №33/778/559/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Михайловській Т.І.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Ілієнко І.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює начальником торговельного відділу ТОВ «ФУД ЛОГІСТИКА», та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 квітня 2017 року о 03 годині 15 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовивсяу у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в судовому засіданні присутнім не був через хворобу, а копію постанови суду отримав лише 21 червня 2017 року.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, а саме протокол був складений працівником поліції, тоді як згідно з п.2.5 ПДР України, в редакції чинній на момент його складення, право на пред'явлення вимоги до водія про походження медичного огляду на стан сп'яніння має працівник міліції. Крім того, не можуть бути належним доказами акт огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з відсутністю в ньому місця, дати та часу складання, та направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп'яніння, оскільки направлення має видаватися водію, а не долучатися до справи. Зазначає, що свідків на місці пригоди не було, а з їх пояснень вбачається, що їх покази ретельно скоординовані та не містять необхідних відомостей.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Ілієнко І.С., які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні в повному обсязі; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що 01 квітня 2017 року, приблизно о 03 годині його розбудила дружина та попросила поїхати за ліками для їх малолітньої дитини, в якої підвищилася температура. На вулиці Яценко його зупинили працівники патрульної поліції, які запідозрили його у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння за його червоних очей. Він пояснив, що червоні очі є ознакою того, що його нещодавно розбудила дружина, а від пропозиції поліцейського продути «Драгер» він відмовився, оскільки вважав застосування цього приладу підозрілим. Від огляду у закладі охорони здоров'я він не відмовлявся. Також зазначив, що він не пам'ятає присутність свідків при цих подіях.

До вказаних пояснень ОСОБА_2 суд ставиться критично, оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам, та вважає, що ці пояснення надані ним лише з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №217442 від 01 квітня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); а також актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням його на огляд до закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану сп'яніння від 01 квітня 2017 року, згідно яких останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.2-3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotester» та у закладі охорони здоров'я КУ «ЗОНД» ЗОР (а.с.4-5).

Доводи апелянта щодо незаконності протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №217442 від 01 квітня 2017 року з тих підстав, що його склала не уповноважена особа- працівник поліції, а не працівник міліції, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

Виходячи з приписів п.1 ст.255 КУпАП, посадова особа органів внутрішніх справ (Національної поліції), встановивши факт порушення водієм п.2.5 ПДР України, наділена правом складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

При цьому, не приведення законодавства України, зокрема змісту п.2.5 ПДР України, у відповідність із Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року на момент вчинення правопорушення, не може свідчити про відсутність у поліцейського права на складення протоколу у разі порушення водієм приписів ПДР України, оскільки згідно з п.4 розділу ХІ Перехідних та Прикінцевих положень цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із ним, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою на те особою, у ньому містяться всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Доводи ОСОБА_2 про те, що акт огляду на стан сп'яніння не може бути належним доказом по справі, суд вважає частково обґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядку), акт огляду долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, в разі встановлення стану сп'яніння під час огляду.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки, водій відповідно до пункту 6 вказаного Порядку направляється поліцейським до закладу охорони здоров'я для проведення медичного огляду.

Згідно п.8 вказаного Порядку, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, про що в матеріалах справи є протокол про адміністративне правопорушення серії БР №217442 від 01 квітня 2017 року (а.с.1).

Що стосується доводів ОСОБА_2 з приводу порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права - одне з підвалин демократичного суспільства - закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

З метою реалізації загальних інтересів суспільства Державою Україна прийнятий Кодекс України про адміністративні правопорушення (Постанова Верховної Ради Української РСР №8074-10 07 грудня 1984 року з подальшими змінами), завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Реалізуючи принцип правової визначеності в ст.38 КУпАП, передбачені строки накладення адміністративного стягнення, в межах яких уповноважена особа держави може накласти адміністративне стягнення.

Як встановлено судом першої інстанції, та перевірено при апеляційному розгляді, судом приймалися передбачені законодавством дії щодо розгляду справи у визначений у ст.38 КУпАП строк. Про призначення справи до розгляду на 21 квітня 2017 року ОСОБА_2 був повідомлений, однак не з'явився через перебування на лікуванні, яке розпочалось з дня який передує судовому засіданню. Інші судові повістки на 10 та 30 травня 2017 року ОСОБА_2 не отримував, та відповідно у судові засідання не з'являвся.

Посилання ОСОБА_2 про поважність його неявки у судове засідання 30 травня 2017 року є суперечливими, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом він повідомив, що 30 травня 2017 року перебував у відрядженні в м.Харкові, хоча в апеляційній скарзі зазначив, що у той день він хворів, а тому і не був у судовому засіданні (а.с.22).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, і наклав стягнення в межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко