Справа № 740/1658/17
Провадження № 3/740/603/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,-ОСОБА_1 та його захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого майстром СТОВ «Дружба Нова», не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно розпорядження Ніжинського міськрайонного суду від 17 липня 2017 року №69, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17 липня 2017 року справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП передано судді Олійнику В.П..

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 19 квітня 2017 року в 14-36 год. на вул.Прилуцька поблизу буд.17 с.Талалаївка Ніжинського району керував автомобілем «Опель Аскона» в порушення п.2.9. «а» ПДР в стані алкогольного сп»яніння, обстеження проводилось у Ніжинському наркологічному диспансері, водій ОСОБА_1 від підпису протоколу, надання пояснень відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що за кермом його автомобіля був ОСОБА_5, який попросив його відвезти до м.Ніжина, він перебував поряд у автомобілі, після чого приїхали до двору ОСОБА_6, де на лавочці хлопці вживали пиво, ОСОБА_5 виключив двигун, працівники поліції забрали у нього права, він та ОСОБА_5 повідомляли працівникам поліції, що за кермом автомобіля був ОСОБА_5, після чого його відвезли до м.Ніжина на медосвідування.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на його прохання він разом із ОСОБА_1 поїхали до м.Ніжина, він був за кермом, поряд у автомобілі був ОСОБА_1, працівникам поліції він вказував, що за кермом перебував він, а не ОСОБА_1, ключі від автомобіля були у нього.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 віддав ключі від свого автомобіля ОСОБА_5, ОСОБА_1 не сідав за кермо свого автомобіля, оскільки сказав, що вживав пиво, коли приїхали працівники поліції автомобіль стояв перед двором, у ньому нікого не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що до його двору під»їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_5, поряд був ОСОБА_1, який залишився на дворі, ОСОБА_5 пішов додому.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що до двору ОСОБА_6 під»їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_5, поряд був ОСОБА_1, який залишився на дворі, ОСОБА_5 пішов додому, поліція забрала документи у ОСОБА_1, ОСОБА_5 пояснював поліцейським, що він керував автомобілем.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 19 квітня 2017 року в 14-36 год. на вул.Прилуцька поблизу буд.17 с.Талалаївка Ніжинського району, керував автомобілем «Опель Аскона» в порушення п.2.9. «а» ПДР в стані алкогольного сп»яніння, обстеження проводилось у Ніжинському наркологічному диспансері, водій ОСОБА_1 від підпису протоколу, надання пояснень відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно пояснень до протоколу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 21 квітня 2017 року два чоловіка в стані алкогольного сп»яніння перебували біля магазину в с.Талалаївка, розпивали пиво біля автомобіля «Опель Аскона», д.н.з.НОМЕР_1, після чого поїхали. Вказані особи, як свідки у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2017 року, не зазначені. Свідки згідно протоколу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису протоколу.

Згідно пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 автомобілем «Опель Аскона» 19 квітня 2017 року керував ОСОБА_5, який тримав при собі ключі від даного автомобіля, що узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні. Докази в порядку ст.251 КУпАП на підтвердження керування ОСОБА_1 даним автомобілем станом на час згідно протоколу про адміністративне правопорушення,-відсутні. Відповідно до приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Щодо відсутності пояснень ОСОБА_1 до протоколу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник .