Провадження № 33/792/48/17
Справа № 685/1110/16-п Головуючий в 1-й інстанції Давидюк О.І.
Категорія:ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., прокурора Лазаренка В.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами прокурора та особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, на постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Білогірського районного суду від 23 грудня 2016 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Карабіївка Теофіпольського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, з вищою освітою, селищного голови Теофіпольської селищної ради Хмельницької області,

за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді секретаря Теофіпольської селищної ради Хмельницької області, будучи попередженою про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», являючись посадовою особою місцевого самоврядування 5 категорії 9 рангу та у відповідності до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог п.п. 1-4 ч.1 ст.28 цього ж Закону, діючи умисно, в липні 2015 року не повідомила свого безпосереднього керівника, а саме селищного голову Теофіпольської селищної ради Хмельницької області ОСОБА_3, про наявний у неї реальний конфлікт інтересів, пов'язаний із завіренням заяви про реєстрацію місця свого проживання, подану нею 30 липня 2015 року, як громадянином, та особисто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, завіривши свою ж заяву про реєстрацію місця проживання від 30 липня 2015 року печаткою виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради Хмельницької області та особистим підписом, після чого на підставі вказаних документів звернулася через Центр надання адміністративних послуг Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області до Теофіпольського районного сектору УДМС України в Хмельницькій області та зареєструвала своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_2

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати постанову судді Білогірського районного суду від 23 грудня 2016 року, визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді штрафу в межах санкцій, визначених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП з урахуванням положень ст.ст.33, 36 КУпАП.

Вказував, що судове рішення Білогірського районного суду є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню тому, що 23 грудня 2016 року суд, беручи до уваги дату складання 14 вересня 2016 року щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, неправильно дійшов висновку про закінчення строків накладання адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 та закриття справи про адміністративне правопорушення згідно ст.38 КУпАП.

Посилався на те, що згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.277 КУпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з'явитися.

А тому, з огляду на викладене, прокурор уважав, що строки розгляду вказаної справи про адміністративне корупційне правопорушення з 27 жовтня 2016 року по 11 листопада 2016 року та з 08 грудня 2016 року по 23 грудня 2016 року не перебігали. Так, 27 жовтня 2016 року у ході розгляду справи, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду вказаної вправи, у судове засідання не з'явилась у зв'язку із неможливостю явки захисника.

Також 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 до суду не з'явилась через перебування на стаціонарному лікуванні, про що її адвокатом 08 грудня 2016 року подано відповідне клопотання із долученням відповідної медичної довідки Теофіпольської ЦРЛ від 06 грудня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила постанову судді Білогірського районного суду від 23 грудня 2016 року скасувати на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Уважала, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, обставинам. Не зміг критично та об'єктивно оцінити показання свідків, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та незаконне визнання її винною в скоєнні корупційного правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому, постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, і є незаконною.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційних скарг, заслухавши думку прокурора Лазаренка В.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив закрити провадження за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності; пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, які підтримали свою апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, уважаю, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ОСОБА_1 - відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст..ст.280, 251, 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним по справі доказам.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд зазначених вимог закону додержався не повністю і сам допустив істотні порушення закону при її розгляді, що тягне за собою скасування постанови з ухваленням нової.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, за ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов'язок осіб, зазначених у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 (суб'єктів, на яких поширюється дія Закону) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень секретар сільської, селищної міської ради, зокрема зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Так, місцевим судом справу в частині доведення винуватості ОСОБА_1 розглянуто всебічно, повно і об'єктивно, з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, правильно встановлено належність особи, що притягається до адміністративної відповідальності відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб'єктів, на яких поширюється дія даного Закону та обґрунтовано зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, з огляду на викладені фактичні обставини справи, апеляційний суд уважає правильним такий висновок місцевого суду, який жодним чином не спростовують доводи апеляційної скарги.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

За змістом ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.277 КУпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з'явитися.

З огляду на викладене, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, який уважав, що строки розгляду вказаної справи про адміністративне корупційне правопорушення з 27 жовтня 2016 року по 11 листопада 2016 року та з 08 грудня 2016 року по 23 грудня 2016 року не перебігали, бо 27 жовтня 2016 року у ході розгляду справи ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду вказаної вправи, у судове засідання не з'явилась у зв'язку із неможливістю явки захисника.

Також 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 до суду не з'явилась через перебування на стаціонарному лікуванні, про що її захисником 08 грудня 2016 року подано відповідне клопотання із долученням відповідної медичної довідки Теофіпольської ЦРЛ від 06 грудня 2016 року.

Суддя цих вимог закону не врахував. Тому його висновок про закінчення строків накладення адміністративного стягнення був передчасним і неправильним.

Водночас на день перегляду справи в апеляційному суді збігли строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Білогірського районного суду від 23 грудня 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та закрити провадження за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду М.С. Матущак