АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілого ОСОБА_1

особи, провадження щодо якої закрито - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, якою провадження щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 визнана невинуватою за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, згідно із якими 27 серпня 2015 року приблизно об 11 год. вона, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.. Микільсько-Ботанічна, 17/4 у м. Києві, перед початком руху та при зміні напрямку руху не впевнилась, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила вимоги пп. 10.1, 10.9, 12.1 ПДР України, після чого, ОСОБА_2, будучи учасником ДТП, місце пригоди залишила, чим порушила п. 2.10а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що просив у справі призначити експертизу, але клопотання було безпідставно проігнороване як в патрульній службі, так і в суді першої інстанції. За таких обставин з рішенням суду першої інстанції не погоджується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, 6 травня 2016 року приблизно об 11 год. ОСОБА_1 були виявлені пошкодження на його автомобілі НОМЕР_2.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що напередодні вечором він залишив свій автомобіль біля будинку за місцем проживання. Ліворуч від його автомобіля стояв автомобіль червоного кольору (джип). Зранку наступного дня він вийшов на вулицю та побачив пошкоджений свій автомобіль: подряпини на двох дверцятах зі слідами червоної фарби з автомобіля, який стояв поруч з його автомобілем. В цей же день було встановлено, що автомобіль, який стояв поруч, належить ОСОБА_2, на якому також були виявлені пошкодження. Тому вважає, що саме ОСОБА_2 винна у пошкодженні його автомобіля.

ОСОБА_2 пояснила про те, що до пошкодження автомобіля ОСОБА_1 немає жодного відношення. Звідки на автомобілі ОСОБА_1 з'явилися пошкодження, пояснити не може. На її автомобілі були пошкодження, отримані внаслідок ДТП, яке відбулось раніше, про що нею були надані відповідні документи до суду першої інстанції. Крім того, їй не було сенсу ховатися, оскільки її автомобіль застрахований, і питання, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, могли бути вирішені на рівні страхової компанії. На даний час автомобіль проданий.

Схемою ДТП зафіксоване положення автомобіля ОСОБА_1 після ДТП, а також пошкодження, виявлені після ДТП: подряпини на передній та задній дверках з лівого боку (ас. 16).

Доводи ОСОБА_1 про те, що при проведенні відповідної експертизи на предмет належності нашарувань лакофарбового покриття, яке залишилося на його автомобілі після ДТП, автомобілю ОСОБА_2, суд позбавлений можливості підтвердити або спростовувати за відсутності автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 у зв'язку з його продажем.

Будь-яких доказів на підтвердження, що саме ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.. Микільсько-Ботанічна, 17/4 у м. Києві, перед початком руху та при зміні напрямку руху не впевнилась, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, матеріали справи не містять.

За таких обставин вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_2 та які б давали підстави дійти категоричного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд першої інстанції на законних підставах закрив провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст.. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Крім того, з огляду на те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, в її діях відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122-4 КУпАП.

З урахуванням обставин, встановлених як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2 за ст.. 124, 122-4 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, якою провадження щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва