3/441/7/2017 441/1693/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

09.03.2017 року суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

03.12.2016р. близько 04.15 год. в м. Городок на вул. Львівській, 82 Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Пежо Експерт», р.н. НОМЕР_1, в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Стан наркотичного спяніння підтверджується висновком лікаря № 213 від 03.12.2016р..

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини не визнав, його захисником надано клопотання про повернення матеріалів до Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області для доопрацювання та належного оформлення з наступних мотивів. Вважає, що представниками поліції було порушено конституційні права ОСОБА_1, оскільки його було безпідставно та необгрунтовано зупинено працівниками поліції, ОСОБА_1 не було взагалі повідомлено про причини зупинки, огляд на стан спяніння на місці зупинки ввзагалі не проводився, ОСОБА_1 не надано можливості викласти свої пояснення у протоколі, а ті, що ніби-то записані з його слів, дійсності не відповідають. Висновок щодо результатів медичного огляду, який міститься в матеріалах справи, є неналежним доказом, оскільки у ньому відсутні вихідний номер, печатка чи штамп закладу охорони здоровя, також не зазначено повністю імя та по батькові лікаря, який проводив медичний огляд. З аналізу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р., вбачається, що огляд водія на стан спяніння в закладі охорони здоровя можливий лише у двох випадках у разі відмови водія від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку його незгоди у результатами проведеного огляду на стан спяніння на місці зупинки (за допомогою спеціальних технічних засобів). Всупереч наведеному, адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 не містять жодних відомостей про те, що інспектором Гадзало В.С. було запропоновано проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів або про те, що ОСОБА_1 відмовився від такого проходження. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.245 КУпАП, такий слід повернути для належного оформлення та доопрацювання.

Заслухавши думку учасників судового засідання та проаналізувавши матеріали справи, не знаходжу підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання і вбачаю в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортними засобами особами в стані спяніння.

З приводу пояснень захисника ОСОБА_2, вважаю такі необгрутованими з наступних підстав.

Згідно п.7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р., проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове, відтак працівник поліції не вправі визначати ступінь наркотичного спяніння за допомогою спецтехзасобів на місці зупинки транспортного засобу, оскільки він не є субєктом проведення лабораторних досліджень. З огляду на наведене посилання захисника на п.7 Розділу І вказаної Інстукції є безпідставним, оскільки цей розділ регулює лише загальні положення проведення огляду на стан спяніння, які деталізуються в наступних розділах. Також посилання захисника на невручення акту огляду ОСОБА_1 вважаю безпідставним, оскільки, як вже зазначалося вище, акт огляду на місці зупинки транспортного засобу не складався з огляду на необхідність проведення лабораторних досліджень при встановленні стану наркотичного спяніння.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не дозволили викласти свої пояснення у протоколі, не свідчать про порушення його прав, оскільки працівником поліції було зафіксовано зі слів ОСОБА_1, що він не згідний з протоколом, що відповідає і його позиції у судовому засіданні.

Також на думку суду висновок щодо результатів огляду на виявлення стану спяніння, який міститься в матеріалах справи, відповідає встановленому законодавством зразку, у ньому є посилання на акт огляду № 213 від 03.12.2016р., міститься дані про лікаря ОСОБА_3, яка проводила огляд, а також відтиск її мокрої печатки. В затвердженому Інстукцією зразку такого висновку не міститься вимоги щодо зазначення повністю імені та по батькові лікаря, який проводив огляд, та печатки закладу охорони здоровя, в якому проводився огляд, оскільки зазначення прізвища лікаря та назви медичного закладу є достатніми для ідентифікації посадової особи, яка складала такий документ.

З огляду на наведене вважаю, що зібрані у справі матеріали є повними та оформлення їх відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 03.12.2016р., матеріали справи надійшли в суд 05.12.2016р., судове засідання було призначене на 20.12.2016р., проте було зняте з розгляду у звязку з перебуванням судді на лікарняному, повторно справа була призначена до розгляду на 10.01.2017р., за клопотанням захисника ОСОБА_2 була відкладена у звязку хворобою ОСОБА_1, що підтверджувалася випискою із медичної картки амбулаторного хворого (а.с.10). Повторно справа була призначена до розгляду на 26.01.2017р., за клопотанням захисника у звязку з її зайнятістю в іншому процесі, була відкладена на 21.02.2017р.. У вказаний день ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не зявилися, від захисника надійшло письмове клопотання про відкладення судового засідання у звязку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні, що підтверджувалося належними доказами у справі (а.с.15-16). Справа була призначена до розгляду на 02.03.2017р., проте у звязку з хворобою останнього, що підтверджувалося випискою із його медичної карти (а.с.18), та поданим клопотанням захисника про бажання ОСОБА_1 безпосередньо брати участь у судовому засіданні, розгляд справи було відкладено на 09.03.2017р.. Таким чином на момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, ч.1 ст.130, п.7 ст.247, ст.284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У випадку подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ференц О.І.