АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/614/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4; потерпілої ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.04.2017 року об 11.10 год. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись на перехресті з круговим рухом вул. Запорізьке шосе та пр. Гагаріна у м. Дніпро, під час руху, перед зміною напрямку руху праворуч не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, яка рухалася у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді він не винен, порушень правил дорожнього України не вчиняв. Вказує, що під час розгляду справи судом не було зясовано фактичних обставин справи та не було взято до уваги його пояснення, а саме, що він під час руху де організовано круговий рух, напрямок не змінював, а змінила напрямок водій ОСОБА_5, яка рухалася праворуч від нього та здійснила ДТП. Вважає, що судом було безпідставно взято до уваги пояснення ОСОБА_5, оскільки вони не співпадають з тими поясненнями, які водій надавала після ДТП працівникам поліції.

До початку судового засідання на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов висновок експертного дослідження від 23.06.2017 року № 10.1/046-Д, за результатами проведення обставин механізму ДТП, яке мало місце 24.04.2017 року. Даним висновком встановлено, що: 1) водій автомобіля КІА ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, а водій автомобіля Nissan ОСОБА_5 відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України; 2) при заданих в заяві даних водій автомобіля КІА ОСОБА_3 не мав технічних можливостей запобігти зіткненню. Водій автомобіля Nissan ОСОБА_5 при заданих в заяві даних могла уникнути ДТП дотриманням вимог п. 10.1 ПДР України; 3) при заданих в заяві даних в діях водія автомобіля КІА ОСОБА_3 не вбачається порушень ПДР України, які б перебували в причинному звязку з настанням ДТП. При заданих вихідних даних в діях водія автомобіля Nissan ОСОБА_5 вбачається невідповідність п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному звязку з настанням ДТП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала вимоги апеляційної скарги, підтвердила викладенні в ній доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала, що судом було зясовано всі фактичні обставини справи, тому вважала постанову законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим і відповідає матеріалам та обставинам справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 102456 від 28 квітня 2017 року, ОСОБА_3 інкримінується те, що він того ж дня приблизно о 11 годині 10 хвилин в м. Дніпро на перехресті з круговим рухом вул. Запорізьке шосе та проспекту Гагаріна, біля електроопори керуючи транспортним засобом КІА CERATO н.з АЕ 7564 ВІ, перед зміною напрямку руху праворуч не переконався в безпечності обраного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan MICRA н.з. АЕ 5395 СЕ, що рухався в попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_5. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_3 порушив п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України: учасники дорожнього руху зобовязанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; дії або бездіяльність учасників дорожнього та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що він під час руху де організовано круговий рух, напрямок не змінював, змінила напрямок водій ОСОБА_5, яка рухалася праворуч від нього та здійснила ДТП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 також підтвердив зазначенні у апеляційній скарзі обставини. Додатково пояснив, що вказані обставини підтверджуються висновком експертного дослідження.

Однак суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_3, що він не змінював напрямок свого руху, а змінила його водій ОСОБА_5, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що вона знаходилася по вул. Запорізьке шосе зі сторони 1-й Запорізький тупик рухалась в сторону пр. Гагаріна, розпочала рух на зелений сигнал світлофору навпроти ТЦ «Дафі». Виїжджаючи на перехрестя вул. Запорізьке шосе та пр. Гагаріна, де організований круговий рух, продовжуючи напрямок у потоці транспортних засобів по зовнішньому радіусі кругового руху. Приблизно за 15-20 метрів позаду в дзеркало лівого заднього виду побачила автомобіль КІА, що рухався ліворуч і почав зїжджати з кругового руху в бік вул. Запорізьке шосе, в напрямок руху її автомобіля, після чого вона відчула поштовх з лівої сторони. Свій напрямок руху вона не змінювала.

Вказанні обставини, які зазначені у письмових поясненнях ОСОБА_5 підтверджуються схемою місця ДТП від 28.04.2017 року та доданою до нею фототаблицею, з яких вбачається ділянка території на якій відбулася пригода, місце зіткнення та транспортні засоби після зіткнення. Де видно, що ширина проїзної частини кругового руху складає 7,5 метра, місце зіткнення знаходиться на відстані 4,9 метри від внутрішнього радіусу кругового руху по якому рухався ОСОБА_3 Тобто з схеми вбачається, що зіткнення відбулося на полосі руху ОСОБА_5, а отже остання не змінювала напрямок руху. Вказана схема ДТП була підписана учасниками дорожнього руху без будь-яких зауважень.

Крім того з самих пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що він рухався на тій же території дорожнього руху, що і ОСОБА_5, але по внутрішньому радіусі де організований круговий рух. Змінюючи напрямок руху на вул. Запорізьке шосе, попереду побачив автомобіль Nissan з правої сторони. Одразу ж відчув поштовх з правої сторони. Автомобіль Nissan побачив в той момент коли хотів здійснити зїзд на вул. Запорізьке шосе.

З вищезазначених матеріалів можливо дійти висновку, що водій ОСОБА_3 під час руху на перехресті вул. Запорізьке шосе та пр. Гагаріна де організований круговий рух, рухався по внутрішньому радіусі кругового руху та хотів продовжити свій рух по вул. Запорізьке шосе і йому необхідно було здійснити зїзд з вказаного кругового руху. Виконуючи маневр, виїжджаючи на вул. Запорізьке шосе ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем Nissan, яким керувала ОСОБА_5

Отже переглядаючи матеріали адміністративної справи суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято правильне рішення, що ОСОБА_3 порушив п.п.1.3, 1.5, 10.1 ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

При цьому суд не може взяти до уваги надісланий від ОСОБА_3 висновок експертного дослідження від 23.06.2017 року № 10.1/046-Д, яким встановлено те, що останній не порушував ПДР України. Так з висновку вбачається, що він був зроблений на підставі заяви ОСОБА_3. В заяві вказано, що ОСОБА_3 рухався по внутрішньому радіусі кругового руху та на його полосу із зовнішнього радіусу вїхала водій ОСОБА_5 Про те, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами адміністративної справи і дані обставини знайшли своє підтвердження під час перегляду справи, що обставини викладенні у заяві ОСОБА_3 не відповідають дійсності.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2