Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 130 КУаАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

За постановою суду, 02 березня 2017 року в м. Рівне по вул. Гагаріна, 49 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. HHG4+6 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови, неприродна блідність обличчя. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

15 квітня 2017 року в м. Рівне по вул. Б.Штенгеля, 13 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. HHG4+6 в стані наркотичного спяніння, огляд проводився в медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного спяніння № 474 від 15 квітня 2017 року, чим повторно вчинив правопорушення протягом року.

22 квітня 2017 року в м. Рівне по вул. Київська водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. HHG4+6 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови, неприродна блідність обличчя, від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду першої ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог доводить, що розгляд справи відбувся за відсутності його захисника, а тому він не зміг скористатись своїм правом на захист. Також зазначає, що суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотань про допит свідків.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які в суді апеляційної інстанції просили постанову змінити та накласти на ОСОБА_2 стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повній мірі.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення №253090, №253869, №252670 ОСОБА_2 02 березня 2017 року та 22 квітня 2017 року відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння, а 15 квітня 2017 року керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного спяніння.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 474, ОСОБА_2 15.04.2017р. о 01 год. 26хв. перебував у стані наркотичного спяніння.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, його висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у керуванні транспортного засобу в стані наркотичного спяніння та відмову від проходження огляду на стан спяніння при обставинах, зазначених у постанові, ґрунтується на зібраних у справі доказах.

Разом з тим, судом помилково кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів про притягнення останнього протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення 15 та 22 квітня 2017 року, а складений протокол від 02 березня 2017 року розглядався судом першої інстанції одночасно з протоколами від 15 та 22 квітня 2017 року.

За таких обставин, суд вважає, що постанова суду постановлена з порушенням норм матеріального права, внаслідок чого її слід змінити, перекваліфікувавши зазначені дії ОСОБА_2 на ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 в частині кваліфікації його дій змінити.

Вважати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області: ОСОБА_1