АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., розглянувши заяву ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн. 00 коп.

На вказану постанову судді місцевого суду 15 червня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2017 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді місцевого суду повернуто особі, яка її подала, у зв'язку із пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.

18 липня 2017 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду міста Києва заяву, в якій просив розглянути клопотання про поновлення процесуального строку апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, та прийняти апеляційну скаргу на вказану постанову судді місцевого суду, подану ним 15 червня 2017 року.

У заяві ОСОБА_2 зазначав, що у поданій ним апеляційній скарзі від 15 червня 2017 року наявне клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, однак суд апеляційної інстанції вказане клопотання залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що подана ОСОБА_2 заява підлягає поверненню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу в межах апеляційної скарги.

З наведеного убачається, що апеляційне провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється судом апеляційної інстанції за умови подання особою апеляційної скарги, вимоги якої повинні бути конкретно сформульованими, мотивованими та відповідати положенням ч. 8 ст. 294 КпАП України.

Разом з тим, подана ОСОБА_2 заява не є апеляційною скаргою у розумінні ст. 294 КУпАП. Наведені у вказаній заяві доводи ОСОБА_2 фактично зводяться до обгрунтування незаконності постанови судді суду апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_2 у своїй заяві на доводи та зміст апеляційної скарги, поданої ним 15 червня 2017 року, яку постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 23 червня 2017 року повернуто апелянту, є безпідставним, оскільки вказана обставина не виключає необхідність подання апеляційної скарги із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження при повторному зверненні до Апеляційного суду міста Києва.

Оскільки заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 294 КпАП України, вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_2 повернути ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник