Справа № 531/535/17
Провадження № 3/545/311/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2017 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., при секретарі Кузуб Л.В., за участю прокурора Дорогейко Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює секретарем Карлівської міської ради, депутата Карлівської міської ради Полтавської області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

за вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 52 від 23 травня 2017 року, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів за наступних обставин.

ОСОБА_1, будучи депутатом Карлівської міської ради Полтавської області, тобто субєктом відповідальності за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», 22 березня 2017 року в приміщенні Карлівської міської ради Полтавської області, що знаходиться в м. Карлівка Полтавської області по вул. Полтавський шлях, 85, під час другого засідання сімнадцятої сесії сьомого скликання Карлівської міської ради Полтавської області при розгляді питання щодо обрання секретаря Карлівської міської ради, кандидатуру якого було запропоновано головою Карлівської міської ради, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якому розглядалось вказане питання та прийняв участь у голосуванні. За наслідками голосування ОСОБА_1 обраний секретарем Карлівської міської ради. Після чого розпорядженням Карлівської міської ради Полтавської області від 24.03.2017 року ОСОБА_1 присвоєно черговий ранг девятий пятої категорії посадової особи місцевого самоврядування.

У зв»язку з зазначеними діями ОСОБА_1, у нього виникла ситуація, в якій приватні інтереси останнього здатні були вплинути і фактично впливали на об`єктивність ( неупередженість ) його дій щодо обрання на вказану посаду.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.1,2,3,4 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35 ЗУ « Про запобігання корупції », ч. 1 ст. 59-1 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні » та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно приймав участь у таємнову голосуванні під час обрання його на посаду секретаря міської ради, але діяв відповідно до вимог діючого законодавства, в рамках депутатських повноважень. Крім того , вказав що 21.03.2017 року , в перший день сесії , яка тривала на протязі двох днів, він повідомляв , про можливість конфлікту інтересів, що відображено в протоколі сесії. Зазначив , що заробітна плата , яку він отримував за попереднім місцем роботи була більшою , тому будь якого матеріального інтересу у зв»язку з обранням на посаду не має. Вважає , що в його діях відсутній склад правопорушення , передбачений ч. 2 ст.173-7 КУпАП , а тому прохав закрити провадження у даній справі.

Прокурор Дорогейко Д.В в судовому засіданні вважав, що перевірка за фактом корупційних діянь в діях ОСОБА_1 проведена поверхнево, вважає ,що в діях ОСОБА_2 відсутній конфлікт інтересів та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП. Просив закрити провадження по справі .

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2015 року на чергових виборах депутатів Карлівської міської ради Полтавської області у багатомандатному виборчому окрузі ОСОБА_1 було обрано депутатом Карлівської міської ради Полтавської області .

Відповідно до постанови Карлівської міської виборчої комісії Карлівського району Полтавської області від 20 листопада 2015 року №81 «Про реєстрацію депутатів Карлівської міської ради Карлівського району Полтавської області, обраних на чергових виборах депутатів Карлівської міської ради 25 жовтня 2015 року у багатомандатному виборчому окрузі», ОСОБА_1 зареєстровано як депутата Карлівської міської ради, а отже відповідно до пп. «б», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

22 березня 2017 року у приміщенні Карлівської міської ради Полтавської області в м. Карлівка Полтавської області відбулося друге засідання сімнадцятої сесії сьомого скликання, на якій розглядалося питання щодо обрання секретаря Карлівської міської ради, на якому голова Карлівської міської ради ОСОБА_3 запропонував обрати на вказану посаду ОСОБА_1

Відповідно до рішення другого засідання сімнадцятої сесії сьомого скликання Карлівської міської ради Полтавської області від 22 березня 2017 року на посаду секретаря Карлівської ради обрано ОСОБА_1 В голосуванні за вказану кандидатуру прийняли участь 21 депутат міської ради. Поряд з іншими депутатами прийняв участь у голосуванні ОСОБА_1 За кандидата на посаду секретаря Карлівської ради ОСОБА_1 проголосували чотирнадцять депутатів, шість проти, один бюлетень визнаний недійсним, що підтверджується протоколом №4 засіданні лічильної комісії по виборах кандидата на вказану посаду ( а.с.13).

Розпорядженням виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області від 24 березня 2017 року ОСОБА_1 зараховано на посаду секретаря міської ради .

Надаючи правову характеристику діям ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто обовязковою умовою застосування даної правової норм є доведена наявність у субєкта відповідальності реального конфлікту інтересів в певній ситуації.

Згідно визначень, наведених у примітки до ст.172-7 КУпАП, а також в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Системний аналіз законодавства в сфері запобігання та протидії корупції свідчить про те, що для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має бути встановлено наявність такої сукупності юридичних фактів, як наявність у правопорушника приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради є представником інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження та повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, а саме не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах, керуватися у своїй діяльності загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Згідно ч.2 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обовязки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.

Відповідно до положень ч.4 вказаної статті депутат зобовязаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Згідно ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Статтею 38 Конституції України громадянам гарантовано право вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Крім того , частиною 2 статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачене право депутата обирати і бути обраним до органів відповідної ради.

Беручи до уваги визначення поняття « реальний конфлікт інтересів », згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можна констатувати, що голосування окремою особою, само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 ЗУ « Про місцеве самоврядування » утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключно компетенцією сільських, селищних, міських рад, тобто виборного колегіального органу, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Те саме випливає з положень ст. 43 ЗУ « Про місцеве самоврядування », які регламентують питання, що вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях, тобто колегіальним органом. Тобто якщо депутат місцевої ради, який виконує свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосує за погодження самого себе до складу виконавчого органу міської ради та погодження призначення себе на посаду заступника міського голови, він одноособово не приймає такого рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між голосуванням та прийняттям рішення. Голосування депутата за формування виконавчого органу є його обов`язком, участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень. Одночасно право депутата бути обраним до складу виконавчого органу прямо встановлене ст. 19 ЗУ « Про статус депутатів місцевих рад ». Із цього випливає, що право бути обраним до складу виконавчого органу є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійсненням його приватного інтересу. З обранням особи депутатом органу місцевого самоврядування такій особі разом з комплексом інших прав та повноважень делегується і представницьке право бути обраним до складу виконавчих органів такої ради.

Така ж правова позиція міститься в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією».

Тобто, голосування депутата за обрання секретаря Карлівської міської ради Полтавської області є його правом та одночасно обовязком перед виборцями, а участь в такому голосуванні є здійсненням депутатом представницьких повноважень.

Крім того, само по собі голосування ОСОБА_1, як депутата міської ради, який виконує свої повноваження у складі цього колегіального органу за призначення себе на посаду секретаря Карлівської міської ради, з огляду на те, що він не приймав такого рішення одноособово, а рішення приймалося одноголосно колегіальним органом, із дотриманням передбаченої законом процедури, свідчить про відсутність прямого і безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між його голосуванням та прийняттям рішення, отже таке його голосування не здійснювалося в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд не може брати до уваги наведений у протоколі про адміністративне правопорушення приватний інтерес ОСОБА_1, який, нібито, полягає у його бажанні обійняти посаду у виконавчих органах місцевого самоврядування з відповідними повноваженнями, матеріальним і соціально-побутовим забезпеченням.

Так, обіймання вказаної посади окрім певних повноважень наділяє особу широким колом службових та представницьких обовязків, в тому числі, і в частині обмежень сумісності даної діяльності з іншою роботою (діяльністю).

Як встановлено, дії ОСОБА_1 , які полягали в таємному голосуванні при прийнятті колегіального рішення про обрання його на посаду секретаря Карлівської міської ради Полтавської області ніяким чином не порушили особисті, державні, громадські права, свободи та інтереси. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже , враховуючи вищевикладене , суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином , суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст.172-7, 256, 280, 283-285, 287-291, 294, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя О.Г. Путря