Провадження № 3/331/826/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працює, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26/41

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2017 року о 23.50 годин у м. Запоріжжі на перехресті пр. Соборного вул. Пролетарській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110206 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: концентрація алкоголю в крові складала 0.64 промілле, що перевищує допустиму норму, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що він вживав алкоголь за день до зупинки його працівниками поліції. Вважає, що не мав ознак алкогольного сп»яніння, а обстеження прибором Драгер було проведено із порушеннями вимог діючого законодавства.

Представник правопорушника ОСОБА_2 суду пояснив, що використання прибору Драгер, який не затверджений відповідними органами до використання на підтвердження ступіня сп»яніння, не можна визнати доказом по справі. Крім того, вказаний прилад вимірює концентрацію алкоголі у повітрі, а не крові, як це передбачено Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735. Тому, оскільки під час огляду водія працівниками поліції було допущено численні порушення, просив суд закрити провадження щодо ОСОБА_1 через відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника та його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Частиною першою 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з чеку прибору Драгер, який використовувався під час проведення обстеження ОСОБА_1, на яке він дав свою добровільну згоду, має результат 0.64 проміле, що перевищує гранично допустиму норму. При цьому суд зазначає, що чек до прибору Драгер має всі реквізити, передбачені для заповнення особою, яка проводить обстеження (місце проведення, прізвища осіб, підписи учасників, температуру повітря, дату проведення огляду тощо).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення після проведення обстеження на стан сп»яніння водій ОСОБА_1 у своїх особистих поясненнях зазначив, що він вживав алкогольні напої напередодні поїздки за кермом автомобіля, із висновками прибору Драгер згоден, до медичного закладу з метою додаткового обстеження їхати відмовився.

Розділом другим Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів. Дійсно, під час обстеження ОСОБА_1 поліцейськими було застосовано Alcotest 6820 виробника фірми Драгер, дозвіл на застосування якого не було надано МОЗ та Держспоживстандарт. Однак, згідно п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Пункт 9 розділу 2 Інстукції передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 був згоден із результатами огляду, про що свідчить його власноручний підпис та не скористався своїм правом перевірити достовірність результатів огляду у медичному закладі. Крім того, суд зауважує, що актом огляду, окрім результату газоаналізатору, зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та тремтіння кінцівок рук, що є ознаками алкогольного сп»яніння відповідно до п.3 розділу 1 інструкції, та свідчать про перебування водія у стані алкогольного сп»яніння під час керування транспортним засобом.

Суд відкидає доводи представника правопорушника про те, що газоаналізатор Alcotest 6820 не вимірює рівень алкоголю в крові, оскільки на аналіз береться повітря, яке видихає особа, оскільки алкотест-це прилад, який пристосований для вимірювання концентрації алкоголю у повітрі, що видихається особою, або у крові по повітрю, що видихається. Останній показник вимірюється у промілле, що і зафіксовано у результаті вимірювання щодо ОСОБА_1

Таким чином, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністартивного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров'я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він підлягає накладенню адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) із позбавленням права керування транспотрним засобом строком на один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова