Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/266/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1

визнано винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2017 року, ОСОБА_3 05 квітня 2017 року о 10.00 годині, керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_2 в м.Олександрія, Кіровоградської області по вул. Червоноарміська, 47, здійснюючи маневр повороту ліворуч, в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, недотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_3, належний ОСОБА_4, який був припаркований на узбіччі. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, тобто скоїв адміністративне правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2017 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривен та стягнуто судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду, а матеріали адміністративної справи направити до суду на новий розгляд в іншому складі суду.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Зазначає, що доводи ОСОБА_4 щодо того, що його автомобіль не рухався, та саме він здійснюючи маневр, своїм автомобілем допустив зіткнення з його автомобілем, не відповідають фактичній обстановці та характеру отриманих автомобілями пошкоджень. Крім того, він звертався до судді з клопотанням про проведення автотехнічної експертизи, яка б розкрила усі спірні питання, та чітко визначила б чи відповідають дії і показання кожного з водіїв фактично отриманим автомобілями пошкодженням, однак, суд відмовив в задоволенні його клопотання. Зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_5 слід піддати сумніву, оскільки, останній перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_4 Вказує, що схема ДТП тільки зафіксувала місце дорожньо-транспортної пригоди та механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, а не вказують на його вину.

Таким чином, висновки суду про те, що вказані пошкодження підтверджують механізм та характер їх походження, зокрема прямо вказують на те, що автомобілі отримали механічні пошкодження внаслідок не дотримання ним вимог п.13.1 ПДР, адже мають характер подряпин, вказують лише на те, що суддя не є компетентною в даному питанні, адже вона не володіє відповідними технічними знаннями, а тому не може робити висновок про характер і походження ушкоджень автомобілів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_3 суддею першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення слід встановити наявність факту порушення правил дорожнього руху особою та наявність причинного зв'язку між таким порушенням і спричиненням наслідків у виді пошкодження майна (у даному випадку пошкодження транспортних засобів).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 094004 та схемою місця ДТП від 05.04.2017 року про порушення водієм ОСОБА_3 вимог вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а також допитаними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4, який у судовому засіданні пояснив, що в той час, коли він перебував у припаркованому автомобілі, ОСОБА_3, здійснюючи маневр повороту ліворуч на паркувальну зону магазину «Водолєй» зачепив його автомобіль та показаннями свідка ОСОБА_5, згідно яких автомобіль «ВАЗ 2103» на момент зіткнення не рухався та його двигун навіть не був заведений.

Вищезазначеними матеріалами справи, які були предметом дослідження і районним судом під час розгляду справи, підтверджується порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого він, недотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_3, який був припаркований на узбіччі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачено настання відповідальності за вказане адміністративне правопорушення у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складений відповідно до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Таким чином, об'єктивними доказами встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, тому суд першої інстанції, із урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, зважаючи на те, що у даному випадку наявна вина ОСОБА_3, обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3 викладені в апеляції про те, що ДТП сталася не з його вини, що ним не порушувались вимоги Правил дорожнього руху, є не обґрунтованими.

Крім того, відповідно до ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Таким чином, вимога апелянта про скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в іншому складі суду не ґрунтуються на вимогах Кодексу України про адміністративні правопорушення, та у такому разі задоволенню не підлягає.

Порушень вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення під час розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я.Ткаченко