АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1174/17Суддя 1 інстанції Сидорак В. В.
Номер провадження 33/774/58/К/17Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Кивий ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ФОП «ОСОБА_2»,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрито в зв'язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення, -

за участю:

правопорушника ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2017р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 06.03.2017р. о 13.10 год. в м.Кривому Розі по вул.Кременчуцька біля буд.13, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «NISSAN NOTE» державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком руху, а саме виконуючи поворот ліворуч не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку позаду та здійснював маневр обгону.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.п.2.3б),10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову суду від 12.06.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення при вирішенні справи. Суд залишив поза увагою встановленні в судовому засіданні недоліки та не надав їм належної оцінки, хоча ці невідповідності були вирішальними при розгляді справи та вказували про відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Суд не врахував ті обставини, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 приступив до маневру повороту раніше, ніж автомобіль ОСОБА_3, до обгону, і це має суттєве значення для об'єктивного вирішення справи. ОСОБА_2 вказує на те, що саме водій ОСОБА_3 створив аварійну ситуацію, що призвело до ДТП.

Крім того, він вважає, що працівники поліції, які здійснювали оформлення матеріалів ДТП, не доопрацювали протокол адміністративного правопорушення, внаслідок чого невиправлений недолік призвів до невірної юридичної оцінки дорожньо-транспортної ситуації судом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4, кожен окремо, вимоги та доводи апеляційної скарги, підтримали у повному обсязі й наполягали на її задоволенні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не випливає з мотивувальної частини постанови та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах ДТП.

Так, визнаючи винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався лише на пояснення свідка ОСОБА_6, потерпілого ОСОБА_3, та перелічив наявні письмові матеріали справи без наведення належного аналізу даних доказів.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як, встановлено апеляційним судом, водію ОСОБА_2 інкримінується порушення п.2.3.б та п.10.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, 6.03.2017р., керуючи автомобілем «NISSAN NOTE» державний номерний знак НОМЕР_1, біля вул.Кременчуцька буд.13, перед початком руху, а саме виконуючи поворот ліворуч не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку позаду нього та здійснював маневр обгону.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суддею суду першої інстанції не були належним чином проаналізовані та взяті до уваги докази в їх сукупності, а саме протокол про адміністративне правопорушення №152042 від 6.03.2017р. відносно ОСОБА_2, схема місця події, пояснення ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6

Так, при дослідженні протоколу серії БР №152042 від 06.03.2017р. встановлено, що його зміст не відповідає вимогам ст.256 КУпАП України, оскільки в протоколі не зазначені відомості щодо визначення місця скоєння ДТП, а саме не зазначено де сталося ДТП, на перехресті чи на прилеглій території, відсутня характеристика дорожнього покриття, а ці відомості є суттєвими.

В судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, по різному оцінюють місце дорожньо-транспортної пригоди, інші докази, з зазначених обставин, в адміністративній справі відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив зазначених обставин і не усунув зазначені суперечності.

Виходячи з ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території (п.1.10 ПДР України); прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

В залежності від визначеності місця скоєння правопорушення, залежить застосування тих чи інших положень ПДР України та відповідно і висновок суду про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки для вирішення питання відповідності дій водія ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України необхідні спеціальні знання, а відтак у справі необхідно було б провести відповідну експертизу, однак сторони таких клопотань не заявляли.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що не виключає можливості стягнення з останнього коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів його вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції припустився описки у постанові від 12.06.2017р. а саме: не вірно вказав марку автомобіля «ВАЗ 32017», замість вірного «ВАЗ 2107», оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №152042 від 06.03.2017р. теж допущена аналогічна описка. На думку апеляційного суду помилка не є суттєвим порушенням, оскільки сторони не заперечують проти зазначених в протоколі обставин.

Керуючись ст.ст.7, 247 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2017р., якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАПза відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.Ю. Русакова