Номер провадження 3/754/2486/17
Справа №754/6569/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.03.2017 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Тойота д/н НОМЕР_2 по Дніпровському спуску у м. Києві, не був уважним, виїхав на регульоване перехрестя з Паркової дороги на стрілку зеленого кольору, встановленій на рівні червоного сигналу світлофору, з другої смуги руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, що рухався Дніпровському спуску на зелений сигнал світлофору, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив п. 2.3 (б), 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді на початку розгляду справи ОСОБА_1 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він рухався на зелений сигнал світлофору, повертаючи праворуч. Але через затор, що виник на даній ділянці дороги, він не встиг закінчити маневр, при цьому водій автомобіля ГАЗ не надав йому можливості закінчити маневр, в результаті чого сталося зіткнення. Вважає, що у даній ДТП є вина лише водія автомобіля ГАЗ. У подальшому у судове засідання 26.07.2017 року ОСОБА_1 не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суддя вважає можливим розглядати справу у відсутності ОСОБА_1, з урахуванням письмових матеріалів справи, а також його пояснень, наданих у суді.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався по Дніпровському спуску на зелений сигнал світлофору, а водій ОСОБА_1, повертаючи з Паркової алеї праворуч на зелену стрілку світлофору, не надав йому перевагу у русі, що і призвело до зіткнення. Вважає, що у даній ДТП вина водія автомобіля Тойота.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов′язаний з′ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом′якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з′ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з′ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено при розгляді справи, у даній ДТП, що сталася 07.03.2017 року, є вина водія автомобіля Тойота ОСОБА_1, оскільки ним було допущено порушення Правил дорожнього руху, а саме виїзд на головну дорогу на червоний сигнал світлофору (при наявності зеленої стрілки (додаткової), в результаті чого було здійснено зіткнення з автомобілем Опель.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов"язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої право смуги руху (або крайньої лівої суги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Дані пункти Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 дотримані не були, під час руху на додаткову секцію світлофору водій не надав перевагу у русі водію автомобіля ГАЗ, що і призвело до зіткнення.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог правил дорожнього руху, письмові матеріали справи об"єктивно свідчать про те, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у причинному зв"язку з порушенням ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху.

Але при цьому слід зазначити, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки витікли передбачені ст. 38 КпАП України строки накладення адміністративного стягнення після вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 283, 284, 290, 291 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України, оскільки витікли передбачені ст. 38 КпАП України строки накладення адміністративного стягнення після вчинення правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту винесення може бути подана апеляція або протест прокурора.

Суддя: