Справа № 168/466/17
Провадження № 3/168/175/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції з питань праці у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, українки, громадянина України, одруженої, начальника управління державної казначейської служби України у Старовижівському районі Волинської області, до адміністративної відповідальності не притягалась,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколом про адміністративне правопорушення №04-0021/147 від 07 липня 2017 року, ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника управління державної казначейської служби України у Старовижівському районі Волинської області (далі - Управління), у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не виконала норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, чим порушила вимоги статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 188-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП не визнала та подала письмові заперечення на складений протокол. Пояснила суду, що працює на посаді начальника Управління, яке зареєстроване у Фонді соціального захисту інвалідів та подано звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік. Відповідно до штатних розписів на 2016 рік, в Управлінні рахувались 12 штатних одиниць, з яких 11 посад державних службовців, 1 штатна посада робітника з обслуговування прибиральника. Звіт поданий до Фонду у відповідності до середньооблікової чисельності штатних одиниць 10 чоловік. Зазначила, що заступника Управління призначає на посаду та звільняє з посади відповідний Голова Казначейства за погодженням з Міністром, решта посад держаних службовців вимагають проведення відкритого конкурсу зі встановленими відповідними кваліфікаційними вимогами. Штатний розпис затверджується Державною казначейською службою України за погодженням з Головним Управлінням, а тому ввести додаткову одиницю для працевлаштування інваліда немає можливості. У звязку з наведеним, просить провадження щодо неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, з таких підстав.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 2 статті 188-1 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що Управління Казначейства зареєстроване у Фонді соціального захисту інвалідів, ним подано звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік. Відповідно до протоколу та Акту перевірки №04-0021/147 від 07 липня 2017 року, у 2016 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу Управління становила 10 осіб, а тому відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» для неї встановлено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів - у кількості одного робочого місця. Разом з тим судом встановлено, вакантних посад на 2016 рік не було, відповідно конкурси не оголошувались. З 01 травня 2016 року були внесені зміни до штатного розпису, якими збільшено на 0,5 штатної посади посаду прибиральника, відповідно працюючу особу на посаді прибиральника переведено на повний робочий день. Інваліди самостійно за працевлаштуванням до Управління не звертались, державною службою зайнятості не направлялись.

За змістом статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю.

З дослідженого в судовому засіданні копії звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю встановлено, що в Управлінні місця для працевлаштування осіб з інвалідністю не визначені.

Згідно зі статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до статті 18-1 зазначеного Закону, пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Правовий аналіз даних норм дає підстави зробити висновок, що обов'язок посадової особи Управління прийняти на вакантну посаду особу з інвалідністю, яка може зайняти таку посаду за своїми професійними здібностями, однак законодавець не покладає на нього обов'язок з пошуку таких осіб для працевлаштування.

Крім того, відповідно до пункту 11 Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 жовтня 2011 року № 1280, заступники начальника управління (відділення) Казначейства призначаються на посади та звільняються з посад за пропозиціями, внесеними начальником відповідного Головного управління Казначейства, Головою Казначейства за погодженням з Міністром.

З огляду на вищевикладене, а також, оскільки штатний розпис затверджується та змінюється головою Державної казначейської служби України, то начальник Управління не може сама змінювати кількість штатних працівників і таким чином працевлаштовувати інвалідів, та створити спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

В наявних та досліджених в судовому засіданні матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували звернення осіб з інвалідністю із заявою працевлаштуватись, а також звернення від центру зайнятості щодо працевлаштування осіб з інвалідністю.

У звязку з наведеними обставинами та нормами закону, а також враховуючи ту обставину, що протягом 2016 року до Управління особи з інвалідністю із заявою про прийняття на роботу не звертались, від центру зайнятості не направлялись, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 23, 27, 33, 188-1, 252, 256, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_2