Справа № 357/5395/17 Головуючий у І інстанції Примаченко В. О.
Провадження № 33/780/820/17 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 257 13.09.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 вересня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О. розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Маційчука О.А. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, такого, що притягувався до адміністративної відповідальності 21.01.2017 року за ч.1 ст.178 КУпАП, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді 30 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Із постанови суду вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05.05.2017 року близько 22 год. 00 хв. за місцем спільного проживання він затіяв сварку із співмешканкою та її матір'ю, під час якої ображав їх нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Маційчук О.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення було винесене 18.05.2017 року, однак прокурору про нього стало відомо лише 24.07.2017 року під час перевірки постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справах про адміністративні правопорушення, якими накладено стягнення у вигляді виправних робіт. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, не врахував того, що останній є інвалідом другої групи та всупереч вимога ст.30-1 КУпАП застосував до нього стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про повідомлення органів прокуратури про час та дату розгляду справи.

Оскільки матеріали справи не містять даних стосовно того, що про постанову судді прокурор дізнався раніше, а ніж зазначено в його апеляційній скарзі, тому строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, як пропущений з поважної причини.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АА №836266 від 05 травня 2017 року (а.с.1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, заявою ОСОБА_4 від 05 травня 2017 року (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.3), ОСОБА_5 (а.с.4), ОСОБА_3 (а.с.5), з яких вбачається, що ОСОБА_3 вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру. Вказані докази належним чином досліджувалися судом першої інстанції.

Крім того, зазначені обставини не були оскарженні учасниками провадження.

Відповідно до ч.3 ст.30-1 КУпАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Постановою судді від 18 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

Проте, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 на момент винесення постанови був пенсіонером та інвалідом 2 групи.

Таким чином, вказане судове рішення, в частині призначення адміністративного стягнення визнаватися законним не може, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року - скасувати.

На підставі викладеного та керуючись п.7 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити заступнику керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Маційчук О.А. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Маційчук О.А. - задовольнити.

Скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року відносно ОСОБА_3.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області В.О. Габрієль