Справа № 456/3990/16-п
Провадження № 3/456/53/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

06 лютого 2017 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. ,

розглянувши матеріали, які надійшли від начальника УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 є суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області, моїм колегою, з яким я працюю в одній установі протягом семи років та підтримую добрі стосунки, що може викликати сумнів у обєктивності при розгляді даної справи.

Ця обставина дає підстави для заяви про самовідвід.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У КУпАП відсутні положення щодо відводу судді, проте суддя може взяти самовідвід, керуючись загальними принципами, які випливають з Конституції України та вимог щодо обєктивності і неупередженості судді, зазначених у міжнародно-правових актах, тим паче, що діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, тому при розгляді питання про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Відповідно до ст.9 Конституції України, ст.2 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» до даних правовідносин також можна застосувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.6), в якій закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви в учасників процесу у його безсторонності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

Таким чином, з метою недопущення затягування строків розгляду даної справи, виключення будь-якого сумніву в обєктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі.

Керуючись ст.15 Кодексу суддівської етики, суд

П О С Т А Н О В И В :

У справі за матеріалами, які надійшли від начальника УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення заявляю самовідвід.

Справу передати в канцелярію Стрийського міськрайонного суду Львівської області для подальшого визначення судді в порядку, визначеному діючим законодавством України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_3