Справа № 202/5646/17
Провадження № 3/0202/2714/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 вересня 2017 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., за участю прокурора Матяш А.Ю., адвоката ОСОБА_1 розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який народився 03.10.1986 року, мешкає в АДРЕСА_1, за вчинення правопорушення, відповідальність за яке визначена ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 обіймаючи посаду водія 18 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області та маючого спеціальне звання молодшого начальницького складу - прапорщика служби цивільного захисту, будучи, відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію суб'єкта декларування який припиняє свою діяльність пов'язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування. А саме, будучи відрахованим зі штату з 04 січня 2017 року, подав декларацію суб'єкта декларування, який припиняє свою діяльність пов'язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування 21 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності пояснив, що дійсно з 01.06.2013 року він обіймав зазначену вище посаду. 04.01.2017 року звільнився за станом здоровя на підставі поданого ним рапорту від 28.12.2016 року. Не заперечуючи факту обізнаності про необхідність подання, відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", перед звільненням декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, підтвердив, що дійсно зазначена декларація була подана лише 21 січня 2017 року з об'єктивних причин (некоректна робота реєстру, відсутність даних про доходи), підтвердження яких він надати не може. Разом з тим, звернув увагу суду на вимоги ст. 38 КУпАП щодо обчислення строків накладення адміністративного стягнення.

Прокурор в судовому засіданні, просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти відповідне стягнення, щодо застосування ч. 3 ст. 38 КУпАП поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_1 вважав, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення і він юридично необізнаний щодо обовязку подавати декларацію у разі звільнення, вважає що у ОСОБА_2 не було умислу на вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Заслухавши осіб, що приймали участь у розгляді провадження, дослідивши надані суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 був зобов'язаний подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та був обізнаним щодо вимог ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

Разом з тим, після припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Підпунктом 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції N 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за N 959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Тобто, ОСОБА_2, будучи відрахованим зі штату18 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області 04 січня 2017 року, зобов'язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не пізніше 05 січня 2017 року.

Натомість така декларація була подана лише 21 січня 2017 року, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, та не спростовується самою особою. Закон України "Про запобігання корупції" визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушив встановлені Закон України "Про запобігання корупції" терміни подачі декларації особи, яка припинила діяльність пов'язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст. 38 КУпАП стягнення за вчинення адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може накласти протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

ОСОБА_2 подав декларацію 21.01.2017 року і її було опубліковано того ж дня, тобто вона стала публічною і загальновідомою. 03.02.2017 року начальник сектору з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області повідомив НАЗК про встановлення факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2, цього ж дня повідомлення було отримано НАЗК.

Суд вважає 03.02.2017 року датою, з якої Національне агентство з питань запобігання корупції дізналось про вчинення правопорушення, тобто 03.02.2017 року є датою його виявлення.

На час складання протоколу, а тим більш на час його розгляду, сплинув трьохмісячний термін для накладення адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38 ч. 1, ст.ст. 172-6, 221, 245, 251, 252, 268, 272, 280, 321 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі закрити, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю. Ф.Шофаренко