АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1446/17 Номер провадження 33/786/881/17Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.4 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, працюючий охоронцем в ТОВ «Грейн Інновейшн Системз»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 17 червня 2017 року близько 17 год., керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO днз НОМЕР_1 по вул. Костенюк в с. Засулля Лубенського району Полтавської області, в порушення п.12.1 п.13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення зі стоячим на узбіччі автомобілем Мерседес днз НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вжив алкогольні напої, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді в частині притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.130 КпАП України, оскільки алкогольні напої він вживав після того, як працівники поліції склали протокол за ст.124 цього Кодексу та відпустили його. При цьому не заперечує своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Наголошує, що протокол за ч.4 ст.130 КпАП України складали вже інші поліцейські, через тривалий проміжок часу після оформлення ДТП, в приміщенні відділу поліції. При складанні цього протоколу були присутні троє поліцейських, інших осіб не було і свідків не запрошували.

Стверджує, що суддя місцевого суду при розгляді справи не спростував такі його показання і жодних мотивів в постанові не навів.

Заслухавши пояснення порушника на підтримання доводів апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, не спростовуються в апеляційній скарзі.

В частині судового рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КпАП України, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови в цій частині не ґрунтуються на доказах.

Згідно з ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як при складанні протоколу, так і в суді першої та апеляційної інстанції не заперечував вживання алкогольних напоїв 17 червня 2017 року, проте наполягав, що це відбулося через значний проміжок часу після пригоди та після того, як працівники поліції склали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, і відпустили його, а самі поїхали.

При цьому поліцейські відразу після ДТП та при оформленні протоколу впевнилися в тому, що він тверезий і більше ніяких вимог щодо огляду на стан сп'яніння не оголошували.

Через кілька годин після цього приїхали інші працівники поліції, забрали його з помешкання, де він ночував, в АДРЕСА_2, привезли до відділення поліції в м. Лубни і там склали протокол за ч.4 ст.130 КпАП України. При цьому під час складання протоколу присутні були лише троє поліцейських, інших осіб та свідків не було.

Такі показання порушника повністю узгоджуються з показаннями в засіданні суду апеляційної інстанції свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що була пасажиром автомобіля ЗАЗ-DAEWOO днз НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2

17 червня 2017 року близько 15 год. сталася дорожньо-транспортна пригода, після якої працівники поліції пересвідчилися, що водії тверезі, та залишили їх з метою вирішення питання про добровільне відшкодування шкоди.

В зв'язку з тим, що узгодити вартість ремонту водії не змогли, поліцейські приїхали до її помешкання за адресою: АДРЕСА_2, де в цей час перебував ОСОБА_2, склали протокол за ст.124 КпАП України та поїхали. При цьому ніхто не говорив про необхідність в подальшому проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння.

Через деякий час після від'їзду поліцейських ОСОБА_2 дійсно вживав алкогольні напої. Потім до її помешкання приїхали інші працівника поліції, які забрали з собою ОСОБА_2 до відділення в м. Лубни.

Суддя місцевого суду такі показання порушника залишив поза увагою та, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, послався лише на протокол серії БР №023868 від 17 червня 2017 року.

При цьому, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, суддя не перевірив, чи відповідає він вимогам закону та нормативних актів, тобто чи є допустимим доказом.

Відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення: серії БР №023673 за ст.124 КпАП України та серії БР №023686 за ч.4 ст.130 цього Кодексу.

При цьому протокол БР №023673 за ст.124 КпАП України (а.с.10) складений о 19 год. 17 червня 2017 року поліцейським СРПП №3 Лубенського ВП Сокирком В.І. в АДРЕСА_2 та містить відомості про ДТП, яка відбулася о17 год. 02 хв.

Водночас протокол серії БР №023686 за ч.4 ст.130 КпАП України (а.с.1) складений іншою особою - інспектором Лубенського ВП Громенком С.І. цього ж дня о 19 год. 20 хв., але вже в приміщенні відділення поліції в м. Лубни по вул. Монастирській.

Виготовлення протоколу за ч.4 ст.130 КпАП України через двадцять хвилин після складання протоколу за ст.124 цього Кодексу в іншому населеному пункті є сумнівним з огляду на відстань між цими населеними пунктами.

При цьому в протоколі серії БР №023686 за ч.4 ст.130 КпАП України зазначено, що ОСОБА_2 після ДТП в с. Засулля Лубенського району о 17 год. 02 хв. 17 червня 2017 року вживав алкогольні напої.

Хоча поліцейський СРПП №3 Лубенського ВП Сокирко В.І., який виїжджав на місце пригоди та оформлював відповідні матеріали і складав протокол за ст.124 КпАП України, про такі обставини не вказував і жодних об'єктивних даних щодо цього матеріали справи не містять.

Таким чином, відомості, викладені в протоколі серії БР №023686 за ч.4 ст.130 КпАП України, спростовуються даними протоколу серії БР №023673 за ст.124 КпАП цього Кодексу, суперечать показанням в судовому засіданні порушника і свідка ОСОБА_4 та не підтверджуються жодними доказами.

Більше того, в протоколі серії БР №023686 за ч.4 ст.130 КпАП України зазначено прізвища двох свідків та додані ксерокопії їх пояснень (а.с.3). При цьому текст виготовлений шляхом ксерокопіювання змісту пояснень, викладених від імені особи, яка керувала автомобілем, а не свідків, які підтверджують обставини складання протоколу у відділенні поліції.

Вказані обставини також залишилися поза увагою судді місцевого суду.

Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №023686 за ч.4 ст.130 КпАП України, складений інспектором Громенком С.І., не відповідає вимогам закону, а допущені при його складанні порушення унеможливлюють перевірку правильності викладених у ньому даних про обставини правопорушення, а отже протокол є недопустимим доказом.

Інших доказів вини ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КпАП України матеріали справи не містять і під час розгляду справи не встановлено.

Суддею місцевого суду наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу та стягненням судового збору, а також про закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 цього Кодексу.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Провадження по справі щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.