АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6990/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Мостецька А.А.
Провадження № 33/789/273/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є. з участю: за участю скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30 травня 2017 року близько 22.00 год. по вул.С.Петлюри,2Б в м.Тернополі керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 та у ОСОБА_2 водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього Руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2017 року, провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необєктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що судом не допитано свідків, не досліджено відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, де чітко видно, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі.

Вважає, що його освідування працівниками поліції проведено з порушеннями нормативних актів.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови суду, як такий, що пропущений ним із поважних причин.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.05.2017 року серії БР №212829 інспектором 2 роти батальйону УПП у м.Тернополі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 30.05.2017 року о 22 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул. С.Петлюри,2Б в м.Тернополі автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, зокрема: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6810 та в медичному закладі КУТОР Тернопільського ОНД.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного спяніння в установленому Законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager та у медичному закладі.

Свої пояснення свідки подали 30.05.2017 року письмово.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан спяніння, його дії та ознаки спяніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не забезпечено дотримання вимог чинного законодавства під час проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння є необґрунтовані, так як пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09 листопада 2015 року №1452/735, у присутності двох свідків, і як вбачається із відеозапису з нагрудних камер, ОСОБА_1 неодноразово умисно, з метою уникнення відповідальності, не виконав правил та процедуру при продуванні газоаналізатора, зокрема, не вдував необхідної кількості повітря у пристрій, тим самим такі його дії вірно розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, а також у медичному закладі ОСОБА_2.

Вважаю, що права ОСОБА_1, в тому числі, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, на справедливий розгляд справи не були порушені. Він 31.05.2017 року був присутній при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та був належним чином повідомлений про день і час розгляду вказаної справи, що стверджує його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Усі інші доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не є підставою для скасування постанови суду.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення - ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки розгляд справи 15 червня 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і копію оскаржуваної постанови суду він отримав поштовою кореспонденцією 03 серпня 2017 року, то відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6