Справа № 155/1230/16-п Провадження №33/773/29/17 Суддя в 1 інстанції: Адамчук Г. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника Лавренчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Лавренчука О.В. на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, комплектувальник заводу «Кромберт енд Шуберт»,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп..

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 28.08.2016 о 02 годині 45 хвилин в с.Підбереззя по вул.Центральній керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив ПДР.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук О.В. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю події правопорушення. Посилається на те, що суд, розглядаючи справу допустив порушення норм процесуального права. Зокрема, судом не враховано пояснень більшості свідків, які стверджували про те, що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1, а інша особа - ОСОБА_3. Також судом при прийнятті рішення безпідставно взято до уваги пояснення свідків: поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є зацікавленими особами. Не враховано, що у справі неправильно складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме в частині фіксації свідків відмови ОСОБА_1 підписувати даний протокол. Крім того, свідками вказані працівники медичного закладу, що є неприпустимим відповідно до законодавства. Також суддя допустила істотне порушення вимог процесуального законодавства, оскільки безпідставно не задовольнила клопотання захисника про відвід, а також, вийшовши в нарадчу кімнату до наступного дня, в попередній день ще головувала в багатьох інших справах, про що свідчать копії судових рішень з ЄРСРУ та що є порушенням таємниці нарадчої кімнати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лавренчука О.В., які підтримували апеляційну скаргу та просили її задовольнити і скасувати постанову, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається із матеріалів справи, дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані не були.

Так, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові зазначив, що його вина у скоєнні цього правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, медичним висновком про стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1, поясненнями свідків - працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Разом з тим, детальний аналіз цих доказів в суді апеляційної інстанції безумовно не свідчить про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення.

Так, дані протоколу про адміністративне правопорушення самі по собі не є окремим доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як правильно встановлено у суді першої інстанції, вказані у зазначеному протоколі свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були очевидцями керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп'яніння, тобто вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дані свідки лише засвідчили факт відмови ОСОБА_1 підписувати протокол про вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення.

Дану обставину ствердили у судовому засіданні учасники процесу, в тому числі й сам свідок ОСОБА_8.

Інший свідок ОСОБА_7, незважаючи на неодноразові клопотання захисника про її допит в судовому засіданні, судом взагалі не допитувався.

Дані медичного висновку щодо ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння ніким не оскаржуються, оскільки він не оспорює того, що перебував у стані сп'яніння, однак заперечує, що при цьому керував автомобілем.

Факт керування даним автомобілем іншою особою - ОСОБА_3 стверджується також поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Таким чином, при ситуації, коли пояснення двох поліцейських суперечать поясненням трьох свідків та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в апеляційного суду немає обґрунтованих підстав для того, щоб поставити під сумнів покази будь-кого з указаних осіб. Суд не має даних про те, що хтось з указаних осіб свідомо чи несвідомо уводить суд в оману.

Тому, за відсутності інших доказів, які б могли підтвердити чи спростувати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні поставленого йому у вину правопорушення, вказана ситуація мала бути оцінена судом з урахуванням передбаченого Конституцією України принципів презумпції невинуватості та верховенства права.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння апеляційний суд вважає недоведеним.

Крім того, апеляційний суд знаходить й інші істотні порушення вимог процесуального права, які є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Як убачається із звукозапису судового засідання, суддя першої інстанції, розглядаючи заяву захисника про відвід, оголосила постанову, яка взагалі відсутня в матеріалах справи.

Також, вийшовши о 13.25 год. 23.11.2016 в нарадчу кімнату до 11.57 год. 24.11.2016 для прийняття рішення у справі щодо ОСОБА_1, суддя після цього 23.11.2016 здійснювала розгляд інших справ, що стверджується копіями судових рішень, які ухвалені під головуванням судді Адамчук Г.М., які долучені до матеріалів справи захисником. Ці обставини свідчать про порушення суддею таємниці нарадчої кімнати.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В. слід задовольнити, а провадження у справі щодо ОСОБА_6 - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Лавренчука О.В. - задовольнити.

Постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження щодо нього у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов