ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Хомченко С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, прокурора Марченка С.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, що надійшли з управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка народилась в м Марганці Дніпропетровської області,мешкає за адресою: м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Лермонтова, 21/59, працює начальником служби у справах дітей Марганецької міської ради, є депутатом Марганецької міської ради,

за ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

27 липня 2017 року старшим оперуповноваженим відділу управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 складено протокол № 307 стосовно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно даного протоколу, ОСОБА_1, будучи депутатом Марганецької міської ради Дніпропетровської області та обіймаючи посаду начальника служби у справах дітей Марганецької міської ради, 24.12.2015 року, перебуваючи на засіданні чергової третьої сесії сьомого скликання Марганецької міської ради, в порушення вимог ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та самостійно публічно не оголосила депутатському корпусу Марганецької міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів до голосування за питання № 37 «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік», оскільки це питання порядку денного безпосередньо стосувалось її приватного майнового інтересу встановлення розміру премії та надбавки, що передбачало збільшення обсягу її доходу та покращення матеріального стану, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі, підтримав. Зазначив, що по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а тому просив визнати її винною та накласти адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 24 грудня 2015 року до початку сесії нею було подано заяву на імя міського голови про наявність у неї конфлікту інтересів, відсутність корисного наміру отримати винагороду та про намір голосувати за проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік». Також, зазначила, що працівниками поліції порушено її права, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме: працівники поліції не викликали її для складання протоколу і не пропонували надати пояснень з будь-яких питань; їй намагалися вручити якийсь-то протокол в її кабінеті, при цьому вона виявила бажання скористатися послухами адвоката, що їй не дозволили.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 наполягав на тому, що ніякого реального конфлікту інтересів в ситуації, що склалася з ОСОБА_1, не вбачається. Матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, протокол складений з порушеннями вимог КУпАП щодо форми та процедури його складання, крім того, сплинув термін притягнення до відповідальності ОСОБА_1, в звязку з чим справа підлягає закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення. Додатково зазначив, що премії та надбавки є складовими заробітної плати, а право на заробітну плату гарантоване Конституцією України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Частиною 1 ст.172-7 КупАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Обєктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватних (особистих) інтересів чи обставин, які можуть вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обовязків, тому зобовязана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП характеризується тим, що воно вчиняється умисно, тобто особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

З матеріалів вбачається, що відповідно до рішення № 2-1/VІІ першої сесії сьомого скликання Марганецької міської ради Дніпропетровсько області від 17 листопада 2015 року «Про підсумки виборів депутатів Марганецької міської ради Дніпропетровської області VІІ скликання та визнання їх повноважень» визнано повноваження депутата Марганецької міської ради ОСОБА_1 вікторії Валеріївни.

Розпорядженням міського голови № 228-к від 26 грудня 2007 року ОСОБА_1, начальника служби у справах неповнолітніх, переведено на посаду начальника служби у справах дітей з 02 січня 2008 року.

Законом, який регулює статус та засади організації органів місцевого самоврядування та визначає правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів та депутатів сільських рад, являється Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Даний Закон визначає посадову особу місцевого самоврядування як особу, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

24 грудня 2015 року відбулось засідання третьої сесії Марганецької міської ради сьомого скликання, на якій були присутні міський голова ОСОБА_4, секретар Марганецької міської ради ОСОБА_5, а також 28 депутатів міської ради, в тому числі і ОСОБА_1 Згідно порядку денного вказаної сесії під 37-м номером розглядався проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік».

Згідно протоколу 3 сесії доповідачем по питанню № 37 порядку денного виступила заступник міського голови ОСОБА_6, яка ознайомила депутатів з вказаним проектом рішення, після чого проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» винесено на голосування та прийнято більшістю голосів.

У подальшому, рішенню сесії «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» було присвоєно номер № 64-3/VІІ, та підписано міським головою ОСОБА_4

Вказаним рішенням передбачено встановлення посадовим особам виконавчих органів міської ради протягом 2016 року надбавки за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи у розмірі до 100 відсотків до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг службовця органу місцевого самоврядування та вислугу років (пункти 6 Рішення).

Згідно протоколу засіданні третьої сесії Марганецької міської ради 24 грудня 2015 року, на розгляд сесії виносилося 103 питання, в тому числі і проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік», яке було включено до порядку денного за № 37. Отже, всі депутати присутні на сесії були з ним ознайомлені.

Також зі змісту протоколу вбачається, що питання № 37 «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» доповідала заступник міського голови ОСОБА_6, ознайомила з проектом рішення. З даного питання виступив депутат міської ради ОСОБА_7, який висловився щодо недоцільності збільшення штатних одиниць по відділу з питань транспорту та звязку. Інших зауважень та доповнень до рішення не надходило. Голосування відбувалося за затвердження проекту рішення в цілому з урахуванням пропозиції депутата ОСОБА_7 Проголосувало 27 депутатів з 30-ти. Не голосувало 3 депутатів. Рішення прийнято.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, а саме встановлення премії та надбавки, що передбачало збільшення її доходу, безпосереднього керівника, та самостійно публічно не оголосила на засіданні міської ради про наявність у неї конфлікту інтересів.

Правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої, зокрема, секретар, депутат міської ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

За змістом цього Закону самостійне публічне оголошення на засіданні ради особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів здійснюється з метою відкриття інформації та інформування депутатів про наявність такого конфлікту.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 24 грудня 2015 року, вх. № 23/15-27 на імя міського голови ОСОБА_8 про те, що вона публічно повідомляє про наявність в неї конфлікту інтересів, а також про те, що не має корисного інтересу на отримання вигоди, а тому має намір голосувати за проект рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» (а.с.110).

Подання та реєстрація даної заяви підтверджується Журналом реєстрації вхідної кореспонденції, який оглянуто судом і копія якого долучена до матеріалів справи, (а.с.111-112).

Заступник міського голови ОСОБА_6, допитана в якості свідка у судовому засіданні, пояснила, що як доповідач по проекту рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» на сесії міської ради, перед голосуванням повідомила присутніх депутатів про наявність заяв від ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_9 та ОСОБА_1 щодо конфлікту інтересів з вказаного питання.

Відсутність повідомлення ОСОБА_6 про наявність заяв про конфлікт інтересів у протоколі засідання сесії не спростовує пояснень данного свідка у судовому засіданні, оскільки про її доповідь у протоколі зазначено, а дослівне фіксування доповіді чиним законодавством не передбачено.

Отже, включення проекту рішення «Про затвердження структури, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів на 2016 рік» з пунктами про встановлення розміру надбавок та премій посадовим особам органу місцевого самоврядування на 2016 рік, публічна доповідь та оголошення проекту рішення заступником міського голови ОСОБА_6 на сесії міської ради, а також повідомлення нею про наявність конфлікту інтересів та наявність заяв з цього приводу, зокрема і від ОСОБА_1, у відповідності до закону свідчить про відсутність приховування останньою будь-якого інтересу.

Доводи прокурора про те, що публічне оголошення про наявність реального конфлікту інтересів передбачає саме особисте, здійснене вголос, оголошення особи про наявність у неї конфлікту інтересі або зачитування на сесії поданої з цього приводу письмової заяви нічим не обґрунтовані, оскільки ні стаття 59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні інші нормативно-правові акти, не містять визначення змісту «самостійного публічного оголошення».

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно до ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці установ, що фінансується з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансується з бюджету затверджується одночасно з бюджетом.

Згідно до Постанови КМУ № 268 від 09 березня 2006 року умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначається органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для держслужбовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно до абз.2 п.6 зазначеної Постанови преміювання сільських, селищних, міських голів районних, районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі встановленому цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймаються відповідною радою.

Складові заробітної плати посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за стаж служби в органах місцевого самоврядування, надбавки за почесне звання «заслужений», за знання та використання в роботі іноземної мови та доплати за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, допомога на оздоровлення, - відносяться до тих, які підлягають обовязковій виплаті.

На думку суду, не може розцінюватись як конфлікт інтересів отримання особою передбаченої чинним законодавством доплати за виконану роботу.

Отримання особою грошової винагороди у формі заробітної плати, а також її складових: премії, надбавки за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушення, оскільки, право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, закріплене у ст.43 Конституції України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, та має таку структуру. Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Визначений законом розмір заробітної плати і доплат та порядок їх нарахування не можуть бути предметом конфлікту інтересів у розумінні вищезазначених положень Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ці чинники не впливають на можливість, обєктивність та неупередженість прийняття рішень посадовою особою, яка її отримує. Предметом корупційних дій, згідно положень вищезазначеного закону, може бути лише незаконна винагорода та способи досягнення такого результату.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доведення достатніми доказами обставин адміністративного правопорушення є обовязковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не встановлена, в звязку з чим провадження в праві про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам та розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, ст. 256 КУпАП, а саме: містить невірні дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; не містить інформацію про місце і час вчинення адміністративного правопорушення; пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, при складанні протоколу, ОСОБА_1 не було розяснено її права та обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП, що є грубим порушенням її права на захист.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ч. 1 ст.247, 283-285, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: С. І. Хомченко