АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2002/2017 Суддя у першій інстанції: Дідик М.В.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а матеріали адміністративної справи відносно повернути на новий розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та винесена за неповного з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2017 року.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що він 20.06.2017 року подав заяву про перенесення справи та про ознайомлення з матеріалами справи з можливістю використання фото фіксуючих засобів, та безпідставно розглянув справу у його відсутність.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року, оскільки копію постанови отримав лише 13.07.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.2017 необхідно задовольнити, оскільки строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_3, 15.04.2017 року о 23 год. 15 хв. в м. Києві по пр-ту Науки 31, керував автомобілем «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», тобто порушив вимоги п. 2.9 «а», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР№129632, чеком - тестування, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розпискою ОСОБА_5

Крім того, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспекторів, на якому зафіксовано, факт керуванням ОСОБА_3 транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, огляд його на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3. за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, у відповідності до п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, встановлена ст. 130 КУпАП

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції незаконна та винесена за неповного з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 15.04.2017 року, є безпідставними, тому суд апеляційної інстанції оцінює їх критично.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував те, що він 20.06.2017 року подав заяву про перенесення справи та про ознайомлення з матеріалами справи з можливістю використання фото фіксуючих засобів, то вони є голослівними, як убачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи за заявою ОСОБА_3, тому суд апеляційної інстанції розцінює це як затягування розгляду справи з наміром уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3, на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року, слід залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич