АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Потоцький В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представника - адвоката Паланійчука В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 грудня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 275,60грн.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2 16.09.2016 року о 19 годині 40 хвилин керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043» р/н НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Луковецька,11 з ознаками стану алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На дану постанову районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження рішення районного суду та скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.12.2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки постанову районного суду отримав лише 31.12.2016 року, при цьому про розгляд справи відносно нього у суді його ніхто не повідомляв.

Доводи своєї апеляційної скарги мотивує тим, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема ст.268 КУпАП. Вважає, що інспектором поліції не було усунуто недоліків, зазначених у постанові районного суду від 12.10.2016 року. Також вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.09.2016 року серії АП1№979581 наявні виправлення, чим порушено вимоги п.7 ч.2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України 06.11.2015 року за №1376 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941.

Справа №33/794/24/17 Головуючий у І інстанції: Семенко О.В.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Також вказує на те, що районним судом не дано жодної оцінки матеріалам справи, оскільки будь-яких даних про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння немає, а також тому, що працівниками поліції не було вилучено посвідчення водія, яке він пред'являв в присутності своєї матері.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представника - адвоката Паланійчука В.П., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження правопорушнику слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, на підставі наступного. Згідно з вимогами ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Відповідно до положень ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження, з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що вона була розглянута суддею у відсутності правопорушника, даних про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість визнати причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови районного суду поважними та поновити йому вказаний строк.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В даному випадку, ОСОБА_2 був визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що повністю підтверджується наступними доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП1№979581 від 16 вересня 2016 року, складеного у відповідності до вимог закону, та з якого вбачається, що 16.09.2016 року о 19 годині 40 хвилин в м. Чернівці по вул. Луковецька,11 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками стану алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода, нечітка мова. Медогляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в лікарні відмовився, тобто ухилився від проходження огляду у визначеному законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Відповідність даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, була засвідчена підписами двох свідків, які були присутні при його складанні;

- письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зазначених на а.с.2, з яких встановлено, що ОСОБА_2 відмовився пройти у встановленому законом порядку тест для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер»;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4, зазначених на а.с. 3, з яких встановлено, що 16.09.2016 року вона була очевидцем того, як невідомий громадянин по вул. Луковецькій, поблизу кінцевої зупинки маршруту №29, сів за кермо автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 та поїхав у невідомому напрямку в сторону вул. М.Рибалки, при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини;

- рапортом інспектора роти №1 батальйону УПН в м. Чернівці ОСОБА_7 (а.с.4).

Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 в своїх поясненнях не заперечив того факту, що перед тим, як сісти за кермо випив пляшку пива. Дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення засвідчив своїм підписом, при цьому будь-яких його письмових пояснень з приводу події, яка мала місце 16.09.2016 року, чи зауважень на протокол, матеріали справи не містять.

Вищезазначене повністю узгоджується з показаннями працівника поліції ОСОБА_7, який в суді апеляційної інстанції пояснив, що працює інспектором роти батальйону УПП в м. Чернівці. 16.09.2016 року, під час чергування, ним було виявлено водія ОСОБА_2, який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду водій відмовився, у зв'язку з чим ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначив, що будь-яких спецзасобів ані він, ні його колега не застосовували.

Підстав недовіряти показам свідка у апеляційного суду немає, зокрема і з огляду на те, що вони повністю узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Факт керування ОСОБА_2 підтверджується вищенаведеними доказами, а тому твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як способом уникнення адміністративного стягнення за скоєне правопорушення.

Разом з тим, показання свідка ОСОБА_8, надані нею в суді апеляційної інстанції, про те, що 16.09.2016 року її син - ОСОБА_2 був вдома і нікуди не відлучався, а працівники поліції самі зайшли на територію подвір'я та склали протокол, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки свідок є близькою особою правопорушника, а саме матір'ю, крім того вказані показання не узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами та не відповідають дійсним фактично встановленим обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

Посилання автора апеляційної скарги на те, що районним судом не надано правої оцінки тому, що працівниками поліції не було вилучено посвідчення водія, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься ніким не скасована постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДР№143519 від 16.09.2016 року, з якої вбачається, що до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він 16.09.2016 року о 19 год.40 хв. по вул. Луковецькій керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим порушив п.2.1А ПДР України.

Усі інші доводи, на які посилається апелянт, не дають апеляційному суду підстав для скасування рішення районного суду.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Беручи до уваги наведене апеляційний суд вважає, що рішення районного суду про накладення на правопорушника ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами відповідає вимогам закону, є правильним, та, на думку суду, є саме таким, яке застосоване з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, апеляційний суд вважає, що оскільки керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння є одним з найгрубіших порушень Правил дорожнього руху України, в цьому разі різко знижується реакція водія на зміну дорожньої обстановки і це може призвести до дорожньо-транспортної пригоди з найтяжчими наслідками, то застосування районним судом саме такого адміністративного стягнення в даному конкретному випадку є явно справедливим необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та недопущенням подібного в майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 грудня 2016 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Потоцький