АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1472/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 33/789/7/17 Доповідач - Кунець І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 р. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області Кунець І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову Збаразького районного суду від 22 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Збаразького районного суду від 22 листопада 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1 мешканця АДРЕСА_2 громадянина України, не працюючого, раніше не судимого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно даної постанови 13 вересня 2016 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул. 15 Квітня,8, Тернопільської області, керував автомобілем марки "Фольксваген Джета", державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження цієї постанови та скасувати її і винести нову постанову, якою матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП повернути на новий судовий розгляд в Збаразький районний суд Тернопільської області.

Як стверджує ОСОБА_1, він був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, але в судове засідання 22.11.2016 року він не зміг прибути і повідомити про причини неявки в зв'язку з тим, що 18.11.2016 року його в важкому стані доставили в кардіологічне відділення Збаразького ЦРЛ, де він перебував на стаціонарному лікуванні по 23.11.2016 року. Апелянт вважає, що судом порушено його право на захист, а також в порушення ст.280 КУпАП, розглянувши справу у його відсутності суд не розглянув всіх обставин, які підлягають з'ясуванню.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 просить справу провадження закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Він стверджує, що після того, як він вжив спиртні напої автомобілем не керував і не мав наміру цього робити. Він чекав біля автомобіля на свого сина ОСОБА_2, який мав забрати його додому. На вимогу працівників поліції змінив місце паркування автомобіля, оскільки вони грозилися забрати його на арешт майданчик.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який уточнив свою позицію, просить справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що автомобілем керував його син ОСОБА_2 1990 року народження, який має права на керування транспортним засобом і він випивши пляшку пива, чекав на сина, щоб разом їхати додому. Наміру керувати автомобілем в нього не було, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Згідно постанови та матеріалів 22 листопада 2016 року справа розглядалася без участі ОСОБА_1, а 28 листопада 2016 року він отримав копію даної постанови.

Строк на оскарження постанови суду першої інстанції закінчився 02 грудня 2016 року.

До суду першої інстанції апеляційна скарга поступила 06 грудня 2016 року.

Згідно апеляційної скарги та доповнення до неї з 28 листопада по 06 грудня ОСОБА_1 не міг подати апеляційну скаргу в зв'язку з хворобою, що підтверджено довідками Збаразької ЦРКЛ від 02 та 05 грудня 2016 року.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, а тому він підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Щодо суті апеляційної скарги, то відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Всебічність, повнота та об'єктивність мають на меті виключення проявів суб'єктивізму, упередженості, однобічності при провадженні, що має забезпечити встановлення й оцінку реальних фактів, які мають значення для прийняття рішення.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності , а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 23.12. 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернув увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності та інших осіб.

В п.24 вказаної постанови наголошується, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясувати всі обставини, перелічені у ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 247, 280 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які послався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Цих вимог закону та судової практики судом першої інстанції дотримано не було.

Так, в постанові суду вказано, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 року серії АП-1 №961381 (а.с.1) результатами аналізу приладу "Драгер Алкотест 6810 (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_4 ОСОБА_5 від 13.09.2016 року рапортом інспектора роти №2 батальйону УПП ОСОБА_3 (а.с.7) іншими матеріалами справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, тощо.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показання технічних приладів є джерелами доказів по справі, а не доказам вини особи.

Тому посилання суду в постанові на джерела доказів, без розкриття фактичних обставин, які в них містяться, не є належним обґрунтуванням вини правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і це суперечить вимогам закону.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, то він складений інспектором роти № 2 батальйону УПП в м.Тернополі ОСОБА_6

Згідно рапорту інспектора вказаної роти ОСОБА_3, який є в матеріалах справи, проїжджаючи по вул. 15 квітня в складі екіпажу №130 разом з ОСОБА_6 вони побачили неправильно припаркований автомобіль і запропонували водію ОСОБА_1 забрати його з проїжджої частини. У їх присутності вказаний водій сів в автомобіль, завів його і від'їхав в сторону. Потім ними було виявлено, що вказаний водій не має реєстраційних документів на транспортний засіб і він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено оглядом водія з використанням спеціального технічного засобу.

Отже, згідно вказаного рапорту працівниками поліції було виявлено неправильно припаркований автомобіль, яким в цей час ніхто не керував і його власник ОСОБА_1 знаходився поблизу автомобіля.

Також, із цього рапорта випливає, що інспектор Замлинський П.А., яким складався протокол про адміністративне правопорушення, не був очевидцем керування ОСОБА_1 належним йому автомобілем, до того, як він був припаркований на вулиці 15 квітня, 8 .

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він складений 13.09.2017 року в 18 год. 00 хв., і в графі про обставини правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння 13.09.2016 року в 18 год. 00 хв.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися належним джерелом доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки викладені в ньому фактичні дані ґрунтуються на припущеннях є сумнівними і зміст його не відтворює фактичні обставини, що має значення для правильного вирішення справи.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які з віддрукованим текстом і аналогічні за змістом, факт керування транспортним засобом вказаним водієм вони підтвердити не можуть.

Жодних інших матеріалів, на які посилається суд в постанові, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, в справі немає.

Таким чином, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, нічим не доведено.

Той факт, що ОСОБА_1 змінив місце паркування автомобіля, суд апеляційної інстанції вважає недостатнім для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ці його дії, пов'язані з керуванням транспортним засобом, були вимушені і виконані на вимогу працівників поліції.

Адже відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З суб'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У відповідності до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання таких наслідків.

Отже, в даному випадку відсутній умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому за вказані дії він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої вказаною статтею.

Як убачається із вищенаведеного, постановляючи рішення по справі, суд 1 інстанції в порушення ст.245, 252, 280 КУпАП не дав належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням свідків, рапорту працівника поліції, не встановив фактичних обставин, тобто допустив суттєві порушення закону, які мають значення для правильного вирішення справи.

В силу наведеного висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є невмотивованим, необґрунтованим, а тому постанова суду підлягає скасуванню, як незаконна.

Згідно матеріалів, які є в справі, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі стосовно нього слід закрити, відповідно до п.1 ст.247 цього Кодексу.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 10, 245, п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 280, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2016 року - скасувати, а провадження в даній адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Тернопільської області І.М. Кунець