Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/539/17
Єдиний унікальний № 332/238/17 Головуючий в 1-й інстанції - Ретинська Ю.І.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2017 року, в якій останній також порушує питання щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 14.01.2017 року о 02-00 годині, в м. Запоріжжі на перехресті вул. Незалежної України та пл. Маяковського, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_2 в закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що в судовому засіданні він не був присутнім, а тому не знав про зміст постанови, фактично дізнався про існування постанови суду 03.07.2017 року від свого адвоката.

По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати у зв`язку багаточисленними з порушеннями та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді з огляду на наступне.

Відповідно до норм, викладених у статті 289, частині 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були обєктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Тікі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суддя апеляційного суду вважає, що суддею першої інстанції були прийняті та вжиті всі заходи для належного повідомлення ОСОБА_2 про дату та час слухання його справи. Судом неодноразово надсилась на його адерсу повістки, які поверталися до суду за спливом терміну зберігання, але з матеріалів справи вбачається, що він знав про дату розгляду справи, навіть написав заяву про її відкладення, і в подальшому, не дочекавшись наступної повістки, мав можливість поцікавитись в суді про перебіг його справи.

Враховуючи вищевказане, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апелянт ОСОБА_2 зловживав правом на повідомлення про дату, час і місце розгляду його справи, а тому, враховуючи вимоги закону про конкретні строки розгляду, вважає рішення суду про розгляд справи за його відсутності законними та обгрунтованими.

Також зауважую, що вищевказану постанову судом винесено 06.04.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав лише 07.07.2017 року, що загалом складає більше трьох місяців пропущеного строку на оскарження цієї постанови.

За таких обставин, посилання ОСОБА_2 про неможливість своєчасного оскарження постанови від 06.04.2017 року, не заслуговують на увагу та не можуть свідчить про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження цієї постанови.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав які б свідчили про поважність пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 06.04.2017 року, а тому доходить висновку про відмову у поновленні останньому строку на апеляційне оскарження цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2017 року, у зв'язку з чим повернути йому апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев