АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2418/17Суддя 1 інстанції Літвіненко Н. А.
Номер провадження 33/774/65/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 матеріали за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові, водій ОСОБА_2 28 травня 2017 року о 13 годині 45 хвилин по вул. Нікопольське шосе в м. Кривому Розі, керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO T13110, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці та в присутності двох свідків від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, для встановлення стану сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на її апеляційне оскарження, ОСОБА_2 та його захисник 22 червня 2017 року подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В апеляційній скарзі також заявили клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 посилалися на те, що цей строк ними пропущений з поважної причини, оскільки, в порушення ч. 1 ст. 285 КУпАП, копію постанови судом не надіслано на адресу ОСОБА_2, який не був присутній під час її винесення, та на момент апеляційного оскарження ним не отримано.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що постанова підлягає скасуванню у звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права. Вказали, що матеріали справи не були зареєстровані судом та передані судді Літвіненко Н.А. без авторозподілу й розглянуті нею в день надходження 07 червня 2017 року без повідомлення про розгляд справи ОСОБА_2, який знаходився цього дня на лікарняному. Також вважають, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, оскільки його вина у його вчиненні не доведена, а складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього здійснено із грубим порушенням діючого законодавства без врахування того, що він погоджувався пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі й наполягав на отриманні направлення про це. Також зауважили, що судом порушено положення ст. 33 КУпАП та обрано вид і міру адміністративного стягнення без врахування даних щодо особи ОСОБА_2

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 доводи клопотання та апеляційної скарги підтримали у повному обсязі й наполягали на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в суді першої інстанції при розгляді цієї справи і оголошенні постанови, та оскаржив її з порушенням встановленого законом 10-денного строку, звернувшись до суду з апеляційною скаргою 22 червня 2017 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 17 червня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності, а докази отримання ним постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 до суду першої інстанції надійшла 07 червня 2017 року, та в цей же день була розглянута по суті з винесенням постанови.

Тоді як, ОСОБА_2 з 07 червня 2017 року по 10 червня 2017 року знаходився на лікуванні, в підтвердження чого надав відповідний медичний документ (а.с. 37), та з цих причин не міг прийняти участь в судовому засіданні.

Разом з цим, суд не вживши жодних заходів для перевірки вказаних обставин, в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 та розглянув її за його відсутності, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що водій ОСОБА_2 28 травня 2017 року о 13 годині 45 хвилин по вул. Нікопольське шосе в м. Кривому Розі, під час керування автомобілем ЗАЗ DAEWOO T13110, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, в присутності двох свідків, на вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, для встановлення стану сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 069760 від 28 травня 2017 року.

Наведені обставини також підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вони надали в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного спяніння в законом встановленому порядку.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної (відеокамери) відеореєстратора, що був переглянутий судом апеляційної інстанції, який містить фіксацію обставин зупинення 28 травня 2017 року працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2, та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків у звязку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного спяніння в законом встановленому порядку.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами, а його посилання на відсутність доказів в підтвердження наявності стану наркотичного спяніння є безпідставними, оскільки йому в провину ставиться не керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, а відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на його підтвердження.

Інших доказів на спростування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, стороною захисту суду апеляційної інстанції, не надано.

Що стосується доводів ОСОБА_2. та його захисника про незаконність складу суду при розгляді справи в суді першої інстанції, то вони спростовуються протоколом авторозподілу судової справи між суддями від 07 червня 2017 року, з якого слідує що головуючим суддею у справі про адміністративне правопорушення № 210/2418/17 щодо ОСОБА_2 в установленому законом порядку було визначено суддю Літвіненко Н.А. (а.с. 9).

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, при цьому становить велику суспільну небезпеку, його особу, відношення щодо вчиненого, інші обставини у справі та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке буде відповідати меті стягнення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 та його захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 320,00 грн. (триста двадцять грн.).

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Н.В. Коваленко