АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/665/17 Головуючий у І-й інстанції - Єдаменко С.В.
Справа № 203/1482/17 Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є.,

за участю: представника органу доходів і зборів ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3- адвоката Олійник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року у справі про порушення митних правил, якою провадження щодо

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

закрито по справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в протоколі про порушення митних правил, 24 серпня 2016 року громадянин України ОСОБА_6, діючи на підставі довіреності в інтересах громадянки України ОСОБА_7, через митний кордон України, в пункті пропуску «Яготин - Дорогуск» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС перемістив транспортний засіб марки «AUDI» моделі А-4 VIN-код НОМЕР_1 з Литовської Республіки. В якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через кордон ОСОБА_6 подав митному органу акт прийому-передачі від 18 серпня 2016 року серії ААА №01904, митну декларацію типу «ІМ 40 ЕЕ» в режимі імпорт від 19 серпня 2016 року за №110100002/2016/002097, в яких було зазначено країну походження автомобіля - «Федеративна Республіка Німеччина», вагою брутто/нетто 1605/1605 кг та вартістю - 6 000 євро.

31 серпня 2016 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС України ОСОБА_7 було подано митну декларацію та задекларовано вказаний вище транспортний засіб в режимі «імпорт» за декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» №110100002/2016/002240, на підставі якої транспортний засіб оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг на митній території України. 20 грудня 2016 року надійшло звернення від митного органу Литовської Республіки, до якого було додано копію експортної декларації від 18 серпня 2016 року на вивезення вказаного автомобіля, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу щодо нього, а також копію акта прийому-передачі від 18 серпня 2016 року серії ААА № 01904 та платіжного доручення до нього. У вказаних документах зазначено країну походження автомобіля - «Сполучені Штати Америки», вартість - 9 500 євро.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року провадження щодо ОСОБА_6 закрито по справі про порушення митних правил за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, оскільки не доведено ознак суб'єктивної сторони інкримінованого останньому порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою представник Дніпропетровської митниці ДФС Романенко І.М., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову постанову якою визнати ОСОБА_6 винним в порушенні митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував усі обставини справи та не врахував, що в копіях документів, які надійшли від митних органів Литовської Республіки, а саме: в платіжному дорученні від 16 серпня 2016 року VAL № 0433536, акті прийому-передачі від 18 серпня 2016 року серії ААА № 01904 наявний підпис громадянина ОСОБА_6

Крім того, було опитано ОСОБА_7 , яка пояснювала, що 17 серпня 2016 року видала довіреність на ім»я ОСОБА_6, якою уповноважила останнього придбати для неї автомобіль будь-якої марки, у будь-якому місті за межами України за ціну та на умовах за його розсудом, після чого ОСОБА_6 було доставлено ОСОБА_7 автомобіль та поставлено його на облік, а декларації типу «ІМ 40 ЕЕ» та «ІМ 40 ДЕ» вона не подавала.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, заслухавши представника органу доходів і зборів ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Олійник О.А., яка не погоджувалась з вимогами апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дотримавсь вимог ст.ст.486, 489,495, 527 МК України щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 24 серпня 2016 року громадянин України ОСОБА_6, діючи на підставі довіреності в інтересах громадянки України ОСОБА_7, через митний кордон України, в пункті пропуску «Яготин - Дорогуск» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС перемістив транспортний засіб марки «AUDI» моделі А-4 VIN-код НОМЕР_1 з Литовської Республіки. В якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через кордон ОСОБА_6 подав митному органу акт прийому-передачі від 18 серпня 2016 року серії ААА №01904, митну декларацію типу «ІМ 40 ЕЕ» в режимі імпорт від 19 серпня 2016 року за №110100002/2016/002097, в яких було зазначено країну походження автомобіля - «Федеративна Республіка Німеччина», вагою брутто/нетто 1605/1605 кг та вартістю - 6 000 євро, що не відповідає наданим документам від митного органу Литовської Республіки, -копії експортної декларації від 18 серпня 2016 року на вивезення вказаного автомобіля, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу щодо нього, а також копії акта прийому-передачі від 18 серпня 2016 року серії ААА № 01904 та платіжного доручення до нього, в яких зазначено країну походження автомобіля - «Сполучені Штати Америки», вартість - 9 500 євро.

За ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

За змістом зазначеної норми такі дії вчиняються винною особою з прямим умислом.

Однак в наданих до суду матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_6 умисно приховував від митного контролю транспортний засіб.

За змістом протоколу про порушення митних правил допущене порушення полягає у тому, що ОСОБА_6 було переміщено транспортний засіб через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару та країни походження.

Разом з тим, в наявній в матеріалах справи декларації типу «ІМ 40 ЕЕ» в режимі імпорт за №110100002/2016/002097 (а.с.32) не міститься даних щодо країни походження товару. Відомості про те, що ОСОБА_6 було відомо, що країною походження автомобілю є Сполучені Штати Америки, в наданих матеріалах відсутні. В долученій до матеріалів справи копії аварійного свідоцтва (а.с.31), в якій зазначено історію автомобіля, його підпис відсутній, чи був ОСОБА_6 ознайомлений із змістом вказаного документа у будь-який інший спосіб, суду доказів не надано, тому доводи апеляційної скарги щодо зазначення неправдивих відомостей про країну походження товару не заслуговують на увагу.

Розглядаючи твердження апеляційної скарги представника органу доходів і зборів щодо зазначення ОСОБА_6 неправдивих відомостей щодо митної вартості товару у акті прийому-передачі від 18.08.2016 серії ААА№01904, митній декларації типу «ІМ 40 ЕЕ» в режимі імпорт від 19 серпня 2016 року за №110100002/2016/002097, то в суді апеляційної інстанції, як і в суді першої інстанції, не встановлено, що йому було відомо про зміст документів, в яких зазначено вартість автомобіля 9500 євро, які надійшли від митного органу Литовської Республіки, якому вони були надані представником продавця УАБ «Аутма», оскільки у вказаних документах відсутні дані щодо особи, яка поставила підпис про отримання транспортного засобу та сплату грошових коштів, а належність підписів ОСОБА_6, що є у зазначених документах, відповідними доказами не доведена(а.с.22-25), натомість у довідці-рахунку ААА №01904 (на а.с.33), в якій зазначена вартість автомобіля 6000 євро, що надавалась ОСОБА_6 до митних органів України, вказано, що транспортний засіб отримав ОСОБА_6, що засвідчено підписом особи. Будь-яких даних про те, що довідка-рахунок ААА №01904 із зазначеною ціною автомобіля 6000 євро(на а.с.33) не видавалась продавцем УАБ «Аутма» , суду не надано.

Відповідно до акту про проведення огляду (а.с.35) транспортний засіб марки «AUDI» був наданий ОСОБА_6 для огляду представником митного органу, будь-які зауваження у якого були відсутні.

Посилання апеляційної скарги на документи, які надійшли від митного органу Литовської Республіки, не можуть достовірно доводити протиправність дій ОСОБА_6, оскільки в зазначених документах відсутні відомості про те, що їх зміст доводився до його уваги. Твердження апелянта про те, що вказані документи залишилися поза увагою суду, не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції була надана обґрунтована оцінка всім наданим доказам по справі.

Пояснення ОСОБА_7, на які є посилання у апеляційній скарзі, не містять даних щодо ціни автомобіля, за яку його дійсно було куплено ОСОБА_6 для неї, а тому не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6.у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, яке виразилося у поданні неправдивих відомостей про митну вартість транспортного засобу - не знайшла свого підтвердження через відсутність достатніх об'єктивних доказів його вини.

При цьому, докази, які містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 495 МК України.

Таким чином, розглянувши справу про порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, щодо ОСОБА_6 і, дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду і вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року, якою провадження щодо ОСОБА_6 закрито по справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко