АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що запитувана ГО «Фундація.101» інформація про осіб, які виявили бажання прийняти участь у конкурсі, є інформацією з обмеженим доступом, оскільки стосується персональних даних цих осіб.

Вважає, що судом невірно застосовано норми ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки на час надання відповіді на запит ОСОБА_2 не володів інформацією про осіб, які отримали в оренду приміщення, так як лише 16.08.2016 року комісією було розглянуто питання про проведення конкурсу на право оренди приміщення.

Звертає увагу і на те, що керівник відділу контролю у сфері приватного права Управління з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людиниОСОБА_3 не наділена повноваженнями складати протокол про адміністративне правопорушення зазначеної категорії.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення керівника відділу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людиниОСОБА_3, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 08.08.2016 за запитом керівника Громадської організації «Фундація.101» ОСОБА_4, в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», надав неповну інформацію про осіб, які виявили бажання отримати в оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_1, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.2123 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В постановленому рішенні суд навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необґрунтованими є також доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 складено не уповноваженою особою.

Відповідно до п.5.5.6 Положення про відділ контролю у сфері приватного права Управління з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.07.2016 року керівник відділу наділений правом складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 18840 та 2123 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3, як керівник цього відділу, наділена правом складати протоколи про адміністративні правопорушення за 2123 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що запитувана керівником Громадської організації «Фундація.101» ОСОБА_4 інформація не є публічною інформацією, та підпадала під дію обмежень, визначених законом.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Надаючи керівнику Громадської організації «Фундація.101» 08.08.2016 року відповідь на запит щодо процедури надання в оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_1, перший заступник директора департаменту комунальної власності Київської міської державної адміністрації ОСОБА_5 не надав жодної інформації на запит щодо осіб, які бажають взяти участь у конкурсі, а також не зазначив, з яких причин така інформація не може бути надана.

З огляду на викладене, постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.2123 є законною і обґрунтованою, а тому суд апеляційної інстанції залишає її без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз