АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень;за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП України накладено на ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспорт засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 0,2 розміри прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 320 гривень 00 копійок.

Справа № 33/796/928/2017

Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бірса О.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Згідно постанови, 10.02.2017 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1, по пр-ту Броварському, 11 в м. Києві, та не врахувавши дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Шкода», держаний номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимог п.п. 2.36), 1 1.3, 1 1.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_5 10.02.2017 о 18 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Volkswagen», держаний номерний знак НОМЕР_1, по пр-ту Броварському, 11 в м. Києві, згідно даних проведеного у присутності двох свідків огляду за допомогою алкотестеру «Drager», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить, постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги вказує, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Як вказує апелянт, в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказаний час події та не враховані обставини, що спричинили правопорушення, а саме об'їзд перешкоди у вигляді «ями» на дорозі, а також при складанні протоколу не відібрані його пояснення, алкотестер не спрацював відразу, на його прохання поїхати в медичний заклад для підтвердження чи спростування наявності у нього стану алкогольного сп'янінні працівники поліції йому відмовили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника, котрі підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суддя в цілому дотримався наведених вище вимог законодавства України. Висновок судді в цій частині, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), схемою місця ДТП (а.с. 4), поясненнями потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 7) та ОСОБА_2 (а.с.8) і в апеляційній скарзі фактично не оспорюється.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП суддею не були враховані в повному обсязі дані справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого він, прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, даючи пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 зазначив "не згоден", чим фактично висловив свою незгоду з даними його обстеження на приладі "Драгер" з результатом 1,3 % (а.с.1).

Крім цього, вказаний в протоколі результат тесту - 1,3 % не відповідає роздруківці результатів тесту на приладі "Драгер"- 1,34 % (а.с.3), на що суддя уваги не звернув.

Також, згідно даних акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 висловив письмово незгоду з результатами огляду (а.с.5).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що у зв'язку з незгодою з результатами обстеження на приладі "Драгер" ОСОБА_2 пропонувалось пройти обстеження на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі та він від цього відмовився.

Відповідно до вимог п.7 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров"я, якому надано право на його проведення.

Як пояснив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 він висловлював поліцейським бажання пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров'я, але ті йому відмовили.

Працівник патрульної поліції ОСОБА_7, яка складала акт огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів неодноразово, через керівництво управління патрульної поліції у м. Києві, викликалась до апеляційного суду для дачі пояснень з цього приводу, але до суду не з'явилась за наявності даних про отримання Управлінням патрульної поліції судових викликів, як не було надано суду і відеозапис з нагрудної камери інспектора ОСОБА_7

За наведеного, суддя суду апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити достовірність даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, які оскаржує апелянт.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, так як не було дотримано процедури проведення його огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року в частині визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, з закриттям провадження у цій частині у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, постанову судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року в частині визнання винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200(десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, залишивши постанову в цій частині без змін.

Повернути ОСОБА_2 тимчасово вилучене посвідчення водія № 188219.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко