Справа № 214/4556/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції про притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, депутата Криворізької міської ради VII скликання, який проживає за адресою: пр-т. Героїв-підпільників, буд. 6, кв. 12, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 317 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 05.08.2017 ОСОБА_2, станом на 01.05.2017, будучи депутатом Криворізької міської ради VII скликання, несвоєчасно подав щорічну (за минулий 2016 рік) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Від ОСОБА_2 надійшли до суду письмові пояснення за підписом його захисника, відповідно до яких ОСОБА_2 не визнає вину у скоєнні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що працює у ПАТ «Укргазвидобування», де його робота повязання із численними розїздами по країні та тривалим перебуванням за межами територій, де наявний стільниковий зв'язок. Крім того, пояснив, що неодноразово звертався до органів ДФС щоб отримати ЕЦП, але з різних причин не зміг отримати. Так як була необхідність повернутися до роботи, залишав такі спроби незавершеними. Пояснив, що 17 червня 2017 року він повернувся до міста Красноград Харківської області, де через Приват24 отримав електронний ключ та подав відповідну електронну декларацію за 2016 рік. Таким тривалим перебуванням за межами, облаштованої інтернетом території, та неможливістю отримати ЕЦП, пояснює невчасне подання декларації.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, подані пояснення по суті справи підтримав у повному обсязі, просив суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор Кузьменко С.В. вважав пояснення ОСОБА_2 необґрунтованими, а його бездіяльність невідповідальним відношенням до подання декларації.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи справи цієї категорії, суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості Закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

При цьому, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Диспозиція цієї норми щодо обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння і для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня».

23.03.22017 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», згідно з яким доповнено розділ ХІІІ Прикінцеві положення пунктом 5-1 такого змісту: «Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З протоколу №317 від 05.08.2017 вбачається, що відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (http:/.nazk.gov.ua), здійсненому 11.07.2017 встановлено, що ОСОБА_2, будучи депутатом Криворізької міської ради VII скликання, опублікував щорічну декларацію за 2016 рік лише 17.06.2017.

Натомість, судом встановлено, що ОСОБА_2, обраний депутатом Криворізької міської ради VII скликання, відповідно до Наказу № 345-к від 16.12.2016, обіймає посаду начальника управління земельних відносин ПАТ «Укргазвидобування».

Згідно п. 1.4. Посадової інструкції начальника управління земельних відносин ПАТ «Укргазвидобування» передбачено, що робоче місце начальника управління знаходиться у м. Красноград Харківської області в адміністративному приміщенні апарату управління БУ «Укрбургаз».

До посадових обовязків начальника управління земельних відносин ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_2 відноситься, зокрема, проведення переговорів із власниками прав на земельні ділянки, посадовими особами органів влади (п. 2.13. Посадової інструкції), представництво інтересів ПАТ «Укргазвидобування» у взаємовідносинах з підприємствами, установами і організаціями із земельних питань (п. 3.1. Посадової інструкції). Відповідно до довідки вих. № 30/08.17-42 від 31.08.2017р., підписаної директором з земельних відносин ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_4, у звязку зі службовою необхідністю, в період з 01.03.2017р. по 16.06.2017р., ОСОБА_2 знаходився у наступних населених пунктах, де був обмежений доступ до мережі Інтернет: с. Нижня Ланна, с. Верхня Ланна, с. Чалівка, с. Білухівка, с. Сенча, с. Рунівщина, с. Соснівка Полтавської області, с. Добренька, с. Мелихівка, с. Сахновщина, с. Кобзівка, с. Хрестище, с. Старовірівка Харківської області, с. Лукашівка, с. Токарівка Вінницької області, с. Андріївка, с. Красне, с. Максимівка, с. Заброди, с. Рогізне, с. Тихів Львівської області, с. Петрівка Закарпатської області, с. Піщанка Дніпропетровської області, і де проводив переговори із власниками та користувачами відповідних земельних ділянок щодо можливості використання останніх для цілей розробки газових родовищ.

Згідно пояснень ОСОБА_2 17 червня 2017 року він повернувся до міста Красноград Харківської області, де отримав ЕЦП та подав електронну декларацію за 2016 рік.

Суд приходить до висновку, що з об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

При цьому, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вище перелічені приписи діючого законодавства, зокрема ст.172-6 КУпАП визначають, що вказане порушення зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу. Проте вказаного в діяннях ОСОБА_2 судом не встановлено.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Відповідна позиція викладена в інформаційному листі від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 з поважних причин не зміг своєчасно подати щорічну декларацію, оскільки отримав електронний ключ для входу в систему офіційного сайту НАЗК лише 17.06.2017, оскільки до цього часу перебував у місцях де обмежений доступ до мережі Інтернет та не мав можливості отримати електронного ключа.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Крім того, суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Однак, згідно ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана ВРУ, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами ВРУ, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, а також виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

При цьому, згідно Закону України «Про засади державної антикорупційної політики у Україні на 2014-2017 роки» не передбачено повноваження посадових осіб Національної поліції України щодо проведення будь-яких перевірок з метою запобігання, виявлення та припинення правопорушень, повязаних з корупцією, а тому на думку суду, всі докази, отримані на підставі вказаної перевірки Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України і додані до вищевказаного протоколу №317 від 05.08.2017 є недопустимими, враховуючи, що перевірка була проведена не уповноваженою на те особою, а також, що факт несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації був виявлений працівниками Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, що суперечить вимог ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» і які направили вказані матеріали перевірки не до НАЗК, які повноважні Законом здійснювати подібні перевірки, а здійснили перевірку самостійно, направивши вказані матеріали до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 172-6, ст. 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.