Справа № 559/1040/17
Номер провадження 3/559/378/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Ходак С.К.

секретаря судового засідання Федчук А.А.

представника адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розяснивши ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.05.2017 року, ОСОБА_2 01.05.2017 року о 21 год. 20 хв. по вул..Шевченка в м.Дубно, керував мопедом LEDER в стані алкогольного спяніння , огляд проводився у лікаря нарколога по вул..Львівська 73, м.Дубно у встановленому законом порядку. Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав, зазначив, що 01.05.2017 року він разом із ОСОБА_3 робили ремонт у його сестри, близько 20 години, коли закінчили ремонт, ОСОБА_3 мав їхати додому, а він ночувати у сестри, тому вирішив підвезти ОСОБА_3 до зупинки, під час руху побачив, що в мопеді закінчується пальне, тому запропонував ОСОБА_3 разом поїхати на заправку «WOG, яка знаходиться при виїзді з м.Дубно. На заправці вони вирішили випити слабоалкогольних напоїв, тому купили на АЗК декілька пляшок «Beermix та декілька пляшок пива. Після чого поїхати до парку Шевченка, де вживали дані напої. Через 20 хв. До них підїхали працівники поліції. Сказали, що вони розпивають адлкогольні напої в громадському місці, ОСОБА_2 з цим погодився, в подальшому його повезли до лікарні на осваідчення, де виявилося, що вн перебуває у стані алкогольного спяніння, про що він погодився. В подальшому працівники поліції склали протокол і завезли ОСОБА_2 в відділ поліції, де повернули мопед, який він ведучи в руках завіз додому до сестри. Мопедом керувати після вживання алкоголю не мав наміру, думав, що працівники поліції склали протокол за розпивання алкогольних напоїв у громадському місці. Факт керування мопедом в стані алкогольного спяніння заперечив.

Свідок ОСОБА_3 В судовому засіданні дав покази, аналогічні ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 судовому засіданні дала покази, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 робили 01.05.2017 року в неї ремонт, алкогольні напої не вживали.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 підтримав покази ОСОБА_2 дані в судовому засіданні та подав клопотання, де просить закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 в діях ОСОБА_2

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, вина останнього знайшла своє підтвердження в судовому засіданні достатньою сукупністю належних і допустимих доказів.

Вина ОСОБА_2 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №097771 від 01 травня 2017 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, де в графі поясненя особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноручно зазначив, «випив пива, вибачаюся» (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 травня 2017 року, у відповідності з яким ОСОБА_2 о 22 годині 05 хвилин перебував у стані алкогольного спяніння, результат 1,87 проміле (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2, згідно з якими 01 травня 2017 року близько 21 години останній вирішив поїхати на автозаправку мопедом, перед тим вживав пиво і слабоалкогольні напої, по дорозі, рухаючись мопедом, був запинений працівниками поліції (а.с.4).

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував мопедом в стані алкогольного спяніння, а лише розпивав слабоалкогольні напої біля нього, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними і допустимими доказами, а навпаки суперечать письмовим показам, які містяться в матеріалах справи. З огляду на встановлені фактичні обставини, суд розцінює дану позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як спосіб уникнення адміністративної відповідальності

Суд також оцінює критично покази свідка ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_2 не керував мопедом в стані алкогольного спяніння. До того ж суд відмічає, що ОСОБА_3 з ОСОБА_2 перебуває у дружніх відносинах, а відтак, суд вважає, він зацікавлений у тому, щоб останній не був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Покази свідка ОСОБА_4 не спростовують та не доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки остання не була присутня та не бачила сам момент керування ним транспортним засобом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів,тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення суд на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_2, його ставлення до скоєного, приходить до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, з врахуванням того, що ОСОБА_2 згідно довідки (а.с.2) посвідчення на право керування будь-яким транспортним засобом не отримував.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_2 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 294 КупАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті).

На підставі частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_2 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: