Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/437/17 Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю апелянта ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого деректором ТОВ «Екотех»,

в с т а н о в и в :

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 21.04.2017 року близько 01 год. 23 хв. ОСОБА_1 в м. Черняхів по вул. Коростенській 26 Житомирської області керував автомобілем «АUDI A6» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та винесення нової постанови суду про закриття провадження у справі.

Вказує, що у показах свідків є суперечності, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, на виклик суду свідки не з'явились і суд розглянув справу без їх допиту та не надав оцінки таким суперечностям.

Суд викликав інспектора, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, але останній не з'явився до суду. Вважає, що суд першої інстанції не надав оцінки цим фактам та не врахував це при вирішенні справи по суті.

Також, вказує, що після отримання відмови від інспектора поліції у проведенні повторного тесту на стан алкогольного сп'яніння у лікарні, оскільки він був не згоден з результатами проведеного він змушений самостійно звернутись до Хорошівської ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Однак суд першої інстанції вказану довідку визнав неналежним доказом.

Крім цього, зазначає, що йому не було надано свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому він звернувся в лікарню для проведення медичного огляду.

Вважає, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення порушив вимоги ст. 33 КУпАП та не врахував особу порушника та його майновий стан.

Зазначає, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керування ним, позбавить його сім'ю (дружина, двоє неповнолітніх дітей) засобів до існування та поставить їх у скрутне матеріальне становище.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП орган, що розглядає справу встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення дослідивши всебічно, повно та об'єктивно усі обставини справи у їх сукупності.

Судом першої інстанції при розгляді справи вказані вимоги закону дотримані не були.

Так, порядок проходження огляду на стан сп'яніння визначено ст. 266 КУпАП, а також інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться у закладах охорони здоров'я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи, а зокрема протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду працівником поліції на місці за допомогою спеціального технічного засобу про, що зазначив у своєму поясненні.

Зазначені обставини зобов'язували працівників поліції запропонувати ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП пройти огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров'я.

Про те, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про відмову ОСОБА_1 пройти огляд особи на стан алкогольного, сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

Не містять переконливих даних про роз'яснення ОСОБА_1 його права пройти повторний огляд на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я та відповідну пропозицію і інші матеріали справи.

Так, посилання суду першої інстанції на письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, в яких вони вказали про те, що ОСОБА_1 було запропонувати пройти повторний огляд у медичному закладі та які не допитувались у суді, апеляційна інстанція не бере до уваги та відноситься до них критично з врахуванням їх подальшої позиції висловленої в письмових поясненнях наданих суду апеляційної інстанції де вони заперечують попередньо повідомлені ними обставина та стверджують, що працівники поліції відмовили ОСОБА_1, в проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров'я.

Суд апеляційної інстанції вживав заходів для допиту свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 з метою перевірки доводів ОСОБА_1, про те зазначені свідки у відповідності з їх заявами залишили територію України, а тому їх допит є не можливим.

Не підтверджує відмову ОСОБА_1, в проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров'я і акт огляду на стан сп'яніння складений працівником поліції, оскільки в ньому не зазначено часу та місця його складання, а його зміст про згоду з результатами, очевидно суперечить поясненням ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення і ці суперечності особою, яка склала протокол не усунуті.

Натомість ОСОБА_1 надано до матеріалів справи довідку Хорошівської ЦРЛ про проходження ним самостійно медичного огляду, в межах двох годин після зупинки транспортного засобу працівниками поліції з якої слідує, що у нього не виявлено стану алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, коли у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують дотримання працівниками поліції вимог щодо порядку повторного огляду у закладі охорони здоров'я у разі з незгоди з результатами проведеного працівником поліції, що унеможливлює спростування доводів апелянта про відмову у проходженні такого огляду, суд апеляційної інстанції вважає недійсним огляд ОСОБА_1 проведений працівником поліції.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук