АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/646/17 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП, застосовано до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців та стягнуто судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 22.08.2016 року близько 00:05 годин, у м. Дніпро на вул. Запорізьке шосе, в районі будинку 2д/1, керуючи транспортним засобом Skoda, д.н. НОМЕР_1, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану з гучномовця, та був затриманий після переслідування патрульним автомобілем на вул. Шинній 23г шляхом утворення штучного затору, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адмінправопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт зазначає, що про дане рішення суду та про розгляд справи в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська ОСОБА_2 не знав, не був повідомлений жодним чином, копії оскаржуваної постанови не отримував.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм КУпАП, передчасно, без дослідження всіх обставин справ, однобічно, необ'єктивно, без надання ОСОБА_2 можливості надати свої докази суду.

Зазначає, що всупереч ст. 268 КУпАП судом було розглянуто справу за відсутності ОСОБА_2, про дату та час розгляду його взагалі не повідомлено. Показання свідків, яких суд не допитав, не є належним доказом того, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП. Крім того, суд в оскаржуваній постанові не описує показання цих свідків, не дає їм жодної оцінки як доказам у справі.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили строк апеляційного оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що при винесенні згаданої постанови не був присутній ані він, ані ОСОБА_2, а її копія була отримана лише 30.06.2017 р., підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, передчасним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції свою вину не визнав та пояснив, що дійсно близько 0:00 годин 22.08.2016 р. він, керуючи автомобілем "Шкода", д/н НОМЕР_1, був зупинений працівниками патрульної поліції на вул. Запорізьке Шосе у м. Дніпро, після чого йому дозволили продовжити рух. Через деякий час на вул. Шинній у м. Дніпро його наздогнав той самий патрульний автомобіль та подав сигнал про зупинку, який він негайно виконав. Будь-яке переслідування його автомобіля, або спроби втечі з його боку, не мали місця, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які нібито надали свої пояснення з приводу події, наявні у матеріалах справи, йому не знайомі, в його автомобілі в той час не перебували, а фактично у ньому знаходилися інші особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами - протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом співробітника патрульної поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Разом з тим, вказані свідки до суду апеляційної інстанції не з'явилися незважаючи на неодноразові виклики, згідно відомостям, наданим ГУ ДМС у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у реєстрації у Дніпропетровській області не значиться, а ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що згідно анкетним даним, наведеним у письмових поясненнях від її імені, проживає у АДРЕСА_2, зареєстрована на території Нікопольського району Дніпропетровської області.

Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3, будучи допитаними у суді апеляційної інстанції та попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань і приведеними до присяги, кожний окремо, пояснення ОСОБА_2 підтвердили та зазначили, що у день та час, вказані у постанові, перебували а автомобілі "Шкода", д/н НОМЕР_1, під керуванням останнього, який на вул. Запорізьке Шосе у м. Дніпро був зупинений працівниками патрульної поліції, які після нетривалого спілкування з водієм дозволили йому продовжити рух. У подальшому автомобіль, в якому вони рухалися, був зупинений тим самим екіпажем патрульної поліції на вул. Шинній та ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на вживання алкоголю. Будь-яке переслідування вказаного автомобіля, або спроби втечі від патрульного автомобіля, не мали місця, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснення від імені яких з приводу події наявні у матеріалах справи, свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не знайомі й в той час в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 не перебували

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наявні у матеріалах справи, такими, що викликають сумніви, та відкидає їх як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Крім цих доказів у матеріалах справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, що виходять від співробітників патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винності правопорушника. Будь-які об'єктивні докази вчинення правопорушення, зокрема відеозаписи з відеореєстраторів співробітників патрульної поліції, суду не надані.

Аналізуючи зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстави, передбаченої п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця