АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ 33/796/1408/2017 Головуючий у першій інстанції - Шевченко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: 03084, АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді 11 грудня 2016 року, близько 00 години 45 хвилин, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Франка в смт. Борова Київської області з ознаками алкогольного сп'яніння, при цьому, від огляду на встановлення стану сп'яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Апелянт вважає, що суддею була винесена несправедлива та незаконна постанова, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване покарання за адміністративне правопорушення.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього він не підписував, та не мав можливості захистити свої права в судовому засіданні, оскільки про дату та час розгляду матеріалів справи він не був належним чином повідомлений.

Крім того, апелянт зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами поставить його у скрутне становище, оскільки автомобіль використовується ОСОБА_3 у робочих цілях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року, про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_3 був відсторонений від управління транспортним засобом, який передано ОСОБА_6

Наявні у справі докази, наведені у постанові судді з відповідною оцінкою, тому доводи апеляційної скарги щодо неповноти та необ'єктивності судового розгляду, а також необґрунтованості на невмотивованості постанови судді є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що він не підписував протокол про адміністративне правопорушення, не може бути підставою для скасування постанови судді районного суду, оскільки згідно з відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 від підпису та пояснень відмовився. Наявна у матеріалах справи копія протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що ОСОБА_3 відмовився і від отримання копії протоколу.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_3 під час розгляду справи суддею районного суду є слушними, проте відсутність ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови судді у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення. До того ж, приймаючи участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_3 мав можливість і скористався правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Зауваження апелянта про те, що обране адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, поставить його у скрутне матеріальне становище, також не може бути підставою для скасування постанови з мотивів відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3

При цьому суддя апеляційного суду не вбачає підстав для зміни постанови судді районного суду в частині стягнення, оскільки щодо ОСОБА_3 обрано мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва В.В. Ковальська