Справа № 344/4725/17
Провадження № 33/779/297/2017
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 27 червня 2017року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого фельдшером в КЗ «Екстренна допомога», проживаючого за адресою:АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 02.04.2017 року біля 17 год.20 хв. в м. Івано-Франківську, вул. Миколайчука, 2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з явним ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку медичного огляду водій відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КупАП.

На постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що зазначена постанова є незаконною, необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням.

Вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки його доводам про те, що фактичні обставини адміністративного правопорушення, викладені інспектором поліції ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно того , що він керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного спяніння не відповідають дійсності.

Вказує на те, що за кермом транспортного засобу перебував його товариш ОСОБА_5, оскільки він в цей день вживав алкогольні напої і не міг керувати транспортним засобом.. Зазначає, що працівник поліції не реагував на його пояснення про те, що не він керував автомобілем. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про те, що він відмовився від проходження медичного освідчення, так як він не керував транспортним засобом .

Звертає увагу на те, що під час складання протоколу свідки присутні не були, а працівники поліції дозволили їм поїхати до дому.

Вказує на те, що свідки у судове засідання суду першої інстанції не зявилися, що свідчить про відсутність достатніх доказів для обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що інспектор УПП в м. Івано-Франківську не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу DRAGER ARBL-0771 та на його вимогу не надав йому свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу DRAGER ARBL-0771 та свідоцтво про його повірку.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі. У звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника адвоката , які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобовязаний всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії БР № 153253 від 02.04.2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, копією постанови Івано-Франківського міського суду від 08.06.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відеозаписом.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №153253 від 02.04.2017 року, ОСОБА_2 02 квітня 2017 року о 20 год.15 хв. в м. Івано-Франківську, на вул. Миколайчука 2, керував автомобілем НОМЕР_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння з явними ознаками алкогольного спяніння,а саме запах алкоголю з порожнини рота,нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою-інспектором роти № 2 УПП в м. Івано-Франківськ лейтенант поліції ОСОБА_4, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Судом першої інстанції перевірялись доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом і судом першої інстанції було встановлено , що вони не відповідають дійсності.

Зокрема, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» працівників патрульної поліції оснащено нагрудними камерами (відеореєстраторами).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності в судовому засіданні суду першої інстанції були переглянуті відеоматеріали з нагрудних відео реєстраторів інспекторів роти №2 батальйону УПП у м. Івано-Фраківську Департаменту патрульної поліції внаслідок чого судом було встановлено, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_2

На вищевказаних відеозаписах достатньо повно зафіксовані обставини, вчиненого адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищевказані дані відеоматеріалів повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення та іншими доказами по справі, які були досліджені судом першої інстанції і на які суд послався в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого доводу про те, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки, будучи притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, повторно, протягом року вчинив правопорушення , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП .

Зокрема, в матеріалах справи міститься постанова судді Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2016 року відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 3400 грн.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобовязує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

На думку суду, в матеріалах справи наявна достатня кількість доказів того, що ОСОБА_2 у зазначений в постанові час мав ознаки алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв