ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________
№ 201/88/17-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Інтерцент», який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 68/26, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2016 року о 13 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Хюндай», д/н НОМЕР_1, перед початком руху та зміною напрямку його руху в районі електроопори № 42 по вул. Січеславська Набережна в м. Дніпрі, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого, не обравши безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2 Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду та пояснив, що він знаходився в крайній лівій смузі для повороту в даному напрямку, поруч з ним рухався автомобіль «МАЗ» з напівпричепом, розуміючи, що даному транспортному засобу буде важко виконувати повороту через його габарити, він обрав безпечну дистанцію, однак почавши рух удар прийшовся в його задній бампер.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він разом з іншим автомобілем «Хюндай» одночасно почав рух в одному напрямку, він з крайньої правої, а автомобіль «Хюндай» з крайньої лівої смуги для руху, однак останній, незрозуміло для нього загальмував, тому і відбулось зіткнення між ними.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 14 грудня 2016 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось за одночасного виконання маневру повороту водіями в одному й тому ж напрямку, при цьому обома водіями не було дотримано безпечного інтервалу між ними, що і призвело до даного ДТП, при цьому водієм ОСОБА_2 не повністю було враховано габарити свого автомобіля для безпечного виконання повороту, а водій ОСОБА_1, здійснюючи поворот з крайньої лівої смуги для руху, виїхав ближче до середини дороги, де знаходився напівпричеп автомобіля «МАЗ», також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Доводи представника водія ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 стосовно того, що водій ОСОБА_2 повинен був виконувати маневр повороту з відповідної крайньої лівої смуги для руху, являється не обґрунтованим з точки зору Закону, оскільки відповідно до п. 10.6 Правил дорожнього руху України, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. При цьому, даючи таку оцінку вищенаведеним аргументам сторони ОСОБА_1, потрібно звернути увагу учасників процесу, що порушення даного п. 10.4 Правил дорожнього руху України не ставиться у провину водієві ОСОБА_2 складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, а отже дотримання чи ні останнього в діях водія ОСОБА_2 не розглядається судом під час розгляду даної справи, оскільки в противному випадку це може призвести до виходу за межі судового розгляду та погіршити положення останнього.

Позиція адвоката ОСОБА_3 щодо неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що призвело до їх звернення з адміністративним позовом до місцевого суду, не може бути взята до уваги судом, що вирішує дану справу, оскільки для прийняття обєктивного та справедливого процесуального рішення в справі достатньо в своїй сукупності фактичних відомостей, які відповідають вимогам закріплення доказів у справі, а саме допустимості та належності, при цьому такі докази в повному обсязі характеризують дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги в момент дорожньо-транспортної події.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з транспортним засобом «МАЗ», АІ 5733 ЕК, з напівпричепом «МТМ-933001», д/н НОМЕР_4.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот двадцяти гривень.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4