ун. № 759/9297/17
пр. № 3/759/4729/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Калинівка Вінницької обл., громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

02.06.2017 приблизно о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

До суду особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не з'явилась. ОСОБА_1 сповіщався належним чином про час, дату та місце розгляду справи для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. У зв'язку із цим відповідно до ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1

Разом з тим, в метеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 про передачу справи про адміністративне правопорушення стосовно нього за місцем його проживання, однак відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Незважаючи на те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 124 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників, однак згідно роз'яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Крім того, ДТП вчинено на вул. Кільцевій дорозі в м. Києві, що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва та інший учасник ОСОБА_2, проживає в м. Києві, та в телефонній розмові, категорично заперечував проти направлення справи до Калинівського районного суду Вінницької області, тому суддею відмовлено у задоволені зазначеного клопотання.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані та долучені до матеріалів докази, що узгоджуються між собою.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 02.06.2017, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі в м. Києві, рухався в середній смузі із швидкістю 5 км/год. і в якийсь момент відчув удар з правої сторони автомобіля.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_2, 02.06.2017 приблизно о 20 годині 50 хвилин., керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався по Кільцевій дорозі в м. Києві із швидкістю 5-10 км/год. Зупинився, щоб пропусти автомобілі на перехресті. В цей момент автомобіль, що рухався праворуч, здійснив із ним зіткнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 116427 від 02.06.2017, в якому зазначено дату, час та місце вчинення ДТП, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП; схемою місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, на якій зазначено місце вчинення ДТП, розташування автомобілів, які ніким не оспорювались, даними письмових пояснень водія ОСОБА_2, щодо механізму зіткнення автомобілів та обставин, які йому передували.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про вчинення ДТП із вини іншого водія, оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик