Провадження № 33/780/60/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 257 12.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області в складі судді Дрига А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сквира Київської області, пенсіонера, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 2 доби,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 12 вересня 2016 року близько 21 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 за місцем спільного проживання вчинив сварку з своєю дружиною ОСОБА_3, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім'ї, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та зазначену постанову скасувати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не в повній мірі досліджено всі обставини вчинення правопорушення, провадження у справі здійснено однобічно та неповно. Зазначає, що судом при застосуванні до ОСОБА_2 стягнення у виді адміністративного арешту не враховано того, що останній є інвалідом 2 групи.

Прокурор в судове засідання не з'явився, просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, підтримує її в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, і є законним та обґрунтованим, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 32 КУпАП, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п'ятнадцяти діб. Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

Як вбачається з доданих до апеляційної скарги прокурора матеріалів, ОСОБА_2 являється інвалідом другої групи.

Проте, суд першої інстанції, всупереч вищезазначених вимог закону застосував до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді арешту строком на 2 доби.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів адміністративного правопорушення, ОСОБА_2 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, являється пенсіонером та інвалідом другої групи, в судовому засіданні в суді першої інстанції свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що адміністративне правопорушення вчинив на грунті виниклої сварки зі своєю дружиною, зобовязується в подальшому не вчиняти сварок.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення є малозначимими, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_2 можливе застосування положення ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити заступнику керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига