АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2033/17Суддя 1 інстанції Чорний І. Я.
Номер провадження 33/774/75/К/17Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ФОП, який проживає

за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

за участю:

правопорушника ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.06.2017р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №152887 від 23 березня 2017р., ОСОБА_2 23 березня 2017р. о 23.05 год. біля будинку №20 по вул.Кропивницького м.Кривого Рогу керуючи транспортним засобом "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1, був неуважний, не вибрав безпечної швидкості, виїхав за межі проїжджої частини, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево, чим порушив вимоги п.2.3 Б, 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БР№ 152889 від 23 березня 2017р., ОСОБА_2, 23 березня 2017р. о 23.05 год. біля будинку №20 по вул.Кропивницького м.Кривого Рогу керував транспортним засобом "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності двох свідків, відмовився чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2, зазначає, що постанова суду є незаконною, невмотивованою, винесеною без дослідження та перевірки обставин, які зазначені в протоколі. Вважає, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №152887 від 23 березня 2017р. та у постанові суду зазначені недостовірні відомості, які не відповідають фактичним обставинам, що мали місце 23.03.2017р. о 23.05 год., оскільки в цей час він знаходився в салоні належного йому автомобіля "Renault Kangoo", однак не керував ним.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що факт його не перебування за кермом підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, ОСОБА_5, наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_5

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №152887 від 23 березня 2017р. зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6, тоді, як до протоколу додані письмові пояснення інших свідків, які не зазначені у протоколі, тому він вважає, що зазначений протокол складено з порушенням норм закону, відомості викладені у протоколі носять формальний характер і ґрунтуються на припущеннях.

ОСОБА_2 наполягає на тому, що він в добровільному порядку в присутності двох свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», що підтверджується письмовими поясненнями зазначених свідків, тому твердження працівників поліції про його відмову від проходження огляду за допомогою газоаналізатора, а також у медичному закладі є необґрунтованими, а подальше його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з відмовою, є неправомірним.

ОСОБА_2 вважає, що оскільки матеріали справи не містять сертифіката сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого часу технічного засобу«Alcotest 6820», тому неможливо дійти висновку, що його огляд на стан сп'яніння проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку.

ОСОБА_2 вважає, що докази наявні в матеріалах справи, навіть у їх сукупності не підтверджують перебування його у стані алкогольного сп'яніння, тому він наголошує на відсутності в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, у зв'язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП України.

ОСОБА_2 вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.33 КУпАП України, оскільки при ухваленні постанови, суд не врахував його особу, сімейний і майновий стан, пом'якшуючих обставин при обранні виду адміністративного стягнення, і не надав їм належної оцінки.

При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що суд не взяв до уваги, що він має на утриманні дружину та трьох неповнолітніх дітей. ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції, необґрунтовано надав перевагу однім доказам над іншими, а саме - поясненням свідка ОСОБА_9 ніж свідченням ОСОБА_10, крім того, не допитав в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_10, які були очевидцями обставин події, чим допустив неповному судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3., кожен окремо, підтримали у повному обсязі апеляційну скаргу, й наполягали на її задоволенні.

Допитавши ОСОБА_2, а також свідків ОСОБА_6, ОСОБА_13І, ОСОБА_14, ОСОБА_10, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням,дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Оцінюючи докази, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складеними відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтував своє рішенні доказами щодо винності ОСОБА_2, на які слушно послався в постанові про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення БР№ 152887 та БР №152889 від 23.03.2017р. у яких зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 і ч.1 ст.130 КУпАП України ( ар.сп. 1, 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в присутності яких водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, оскільки не погоджувався з результатами приладу газоаналізатора "Drager" алкотест 6820, який, після застосування показав 1,35 проміле (ар.сп.5, 6);

- схемою з місця ДТП (ар.сп.14);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, який достатньо повно відображає всі події, які відбувалися 23.03.2017р.(ар.пр.15);

- поясненнями свідків: ОСОБА_9, інспекторів УПП у м.Кривому Розі ОСОБА_13, ОСОБА_15 наданими у судовому засіданні.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 після проходження тесту на стан спяніння за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", та незгодою з його результатами, факт відмови ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, що є порушення вимог п.2.5 ПДР України і підставою для накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушеннь, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котрі полягають у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та погоджується з кваліфікацією цих дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП, а також з кваліфікацією за ч.124 КУпАП щодо порушень п.п. 2.3б, 12.1 ПДР.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, оскільки за кермом була інша особа, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, такими, що спростовуються вищевказаними доказами, які суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував та надав оцінку, як кожному окремо, так і у їх сукупності.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протоколи про адміністративне правопорушення, БР№ 152887 та БР №152889 від 23.03.2017р., як доказ ніким не спростовувалися.

Доказів, які спростовують дані протоколів про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали адміністративних справ, які, судом першої інстанції були об'єднані в одну адміністративну справу, допитав свідків ОСОБА_6, ОСОБА_13І, ОСОБА_14, ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_9, підтвердила у суді апеляційної інстанції, що саме водій ОСОБА_2, був за кермом керованого ним автомобілю, інших осіб в автомобілі не було, і що порушуючи ПДР він врізався в перешкоду, при цьому автомобіль під його керуванням ледве не збив їх з чоловіком, чим і була викликана їх телефонна заява до поліції, в подальшому водій вийшов з автомобілю з місця водія, на його одежі і волосах було скло, яке було пошкоджено саме зі сторони водія, і було видно, що водій знаходився в нетверезому стані. Крім того, свідок запевнила, що інші свідки в тому числі і свідок ОСОБА_10, опинилися на місці події пізніше ніж вона з чоловіком.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 підтвердив обставини зазначені в його поясненнях на ар.5, а саме те, що від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності двох свідків, ОСОБА_2 відмовився.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_13І, інспектор поліції підтвердив, зазначені ним відомості у протоколах про адміністративні правопорушення, складенні ним на ар.1, 6, 21, а також, пояснив що на місце події прибули 3 екіпажі поліції, і зі слів інспектора Черненко І., йому відомо, що у водія ОСОБА_2 на одежі і на волосах було багато скла, і саме скло зі сторони водія було пошкоджено, крім того були опитані свіки які підтвердили, що саме водій ОСОБА_2 був за кермом автомобілю.

Допитавши свідка ОСОБА_10, суд апеляційної інстанції з'ясував, що на місці пригоди, в момент скоєння правопорушення за ст.124 КУпАП він не знаходився, очевидцями події була свідок ОСОБА_9 з чоловіком, він був опитаний через кілька годин, за власним бажанням, крім того, як видно з відеозапису з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, свідок постійно знаходився поруч з ОСОБА_2, з огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до свідчень свідка ОСОБА_10

Доводи ОСОБА_2 щодо неповноти судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції були з'ясовані всі обставини, що мають значення для об'єктивного, всебічного та повного вирішення справи по суті, а клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про допит додаткових свідків обґрунтовано було відхилено судом у зв'язку із затягування розгляду справи.

При розгляді адміністративної справи судом першої інстанції порушень ст. ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керучись ст.ст.7, 247 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2017р. у об'єднаній справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.Ю. Русакова