Справа № 536/1337/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Степаненко Ю.І., розглянувши в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2017 року з вказаною заявою до суду звернувся ОСОБА_1, в якій просив суд визнати постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2004 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього стягнення за ч.4 статті 122 КУпАП у виді позбавлення права управління транспортними засобами строком на шість місяців такою, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 вказував, що 26 липня 2017 року працівниками поліції йому було повідомлено про те, що відповідно до бази даних поліції 20 вересня 2004 року його було притягнуто до відповідальності Кременчуцьким районним судом Полтавської області у справі №3-1887-04 за ч.4 статті 122 КУпАП та позбавлено права керування транспортнимим засобами на шість місяців.

Він не скоював правопорушення за яке його було притягнуто до відповідальності. Крім того, його ніхто не повідомив про судові засідання та про прийняте судове рішення.

Тому з підстав статей 303,304 КУпАП просив задовольнити його заяву.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив заяву задовольнити та розглянути її без його участі. Працівники міліції та поліції до цього часу не пропонували йому здати посвідчення водія відповідно до постанови судді.

Дослідивши додані до заяви документи, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно частин 1,4 статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Довідкою архіваріуса Кременчуцького районного суду Полтавської області підтверджується, що справа про адміністративне правопорушення №3-1887/04 відносно ОСОБА_1 за ч.4 статті 122 КУпАП знищена (акт №1 від 12.04.2010 року) відповідно до наказу №5/ОД від 10.03.2010 року та Інструкції про затвердження Переліку судових справ та документів діяльності суду із зазначенням строків їх зберігання (а.с.5).

Відповідно до ч.1 статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Згідно статті 304 КУпАП питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до статті 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Установлено, що згідно постанови судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Бондаренка О.В. від 20 вересня 2004 року у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено стягнення за ч.4 статті 122 КУпАП у виді позбавлення права управління транспортними засобами на 6 місяців. При цьому з постанови не вбачається, що посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучалось (а.с.2).

Згідно санкції ч.4 статті 122 КУпАП передбачено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а не управління транспортними засобами, як було зазначено у постанові.

Зважаючи на те, що справа №3-1887/04 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строків для її зберігання знищена, не можливо встановити дотримання судом та уповноваженим на те органом відповідно до ч.1 статті 300, ч.1 статті 303 КУпАП строків звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Отже, докази вчасного звернення постанови до виконання не можуть грунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 321 КУпАП водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

У справі відсутні об'єктивні відомості про ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія на підставі постанови суду, тобто його вини в тому, що це посвідчення водія уповноважені особи органу внутрішніх справ у нього вчасно не вилучили, не має.

З огляду на те, що з моменту винесення постанови суду від 20 вересня 2004 року строк шість місяців пройшов (станом на 31 липня 2017 сплинуло майже тринадцять років), посвідчення водія у ОСОБА_1 вчасно не вилучалося, а тому усі дії виконавчого характеру мають бути припинені і постанова суду вже не підлягає виконанню. Штучне подовження строків виконання не можливе.

Складенням протоколу про адміністративне правопорушення та накладенням постановою суду стягнення на ОСОБА_1, який після цього тотожних правопорушень не вчинив (протилежних доказів в суд не надано), досягнуто завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення визначених у статті1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Крім того, за змістом законодавства адміністративне правопорушення (проступок) є менш небезпечною протиправною винною дією чи бездіяльністю у порівнянні з кримінальним правопорушенням, як визначено Кримінальним кодексом України, за змістом статті 49 якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної чинності минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Тому за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 статті 122 КУпАП, з часу накладення стягнення за яке вже сплинуло майже тринадцять років, мають бути застосовані строки давності виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суддя вважає, що заява ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, яка має бути задоволеною.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 283, 284, 298, 299, 303, 304, 305, 321 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2004 року у справі про адміністративне правопорушення №3-1887/04 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.4 статті 122 КУпАП у виді позбавлення права управління транспортними засобами на шість місяців такою, що не підлягає виконанню та припинити усі дії виконавчого характеру.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко