Справа № 298/349/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Крегул М.М., при секретарі Головець М.А., в присутності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

даною постановою судді закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, громадянина України, голови Великоберезнянської районної ради, у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-2, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

На вказану постанову судді прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Великоберезнянського районного суду від 19 квітня 2017 року як незаконну та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції цих статтей із застосуванням ст..30 КУпАП та призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 рік.

Із постанови судді вбачається, що участь в її розгляді судом першої інстанції прокурор не брав.

На розгляд апеляційної скарги прокурор також не з»явився.

Заслухавши думку ОСОБА_1, який вважає, що апеляція прокурора не підлягає розгляду, про що подав свої заперечення, перевіривши матеріали справи, підставність поданої прокурором апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені статтею 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Проте, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_1 не застосовано. Таким чином, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст. 287 КУпАП та ч.2 ст. 294 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 287 КУпАП, постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч.2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою, згідно якої постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпним, і прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, не включений до зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження шляхом внесення змін у ч.2 ст. 294 КУпАП Законом України від 14.10.2014 р. №1697-VІІ.

Крім того, згідно п. 8 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року: «Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 р. № 1952-УІІІ «Про внесення змін до деяких 12 законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП. При цьому слід зазначити, що за змістом ч.1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження».

За таких обставин, виходячи зі змісту ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст. 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження, вважаю, що вимога прокурора щодо розгляду його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на вимогах закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 287,294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу подану прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 повернути, як таку що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження у даній справі.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М. Крегул