АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з постановою судді, 18 грудня 2016 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1, в місті Києві по вулиці Великій Васильківській, 122, рухаючись на стрілку зеленого кольору та табличці, встановленій на рівні світлофору червоного кольору, в порушення вимог п. п. 16.9, 16.11 Правил дорожнього руху України, своєчасно не зайняв крайню праву смугу руху, при виїзду з другорядної дороги на головну не дав перевагу в русі автомобілю «Дачія», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження.

28 березня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати указану постанову суду першої інстанції внаслідок неповного, однобічного і необ'єктивного встановлення фактичних обставин події.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що схема дорожньо-транспортної пригоди містить неточні відомості, а свідки не бачили безпосередньо зіткнення автомобілів, у зв'язку із чим для повного з'ясування обставин справи суду, на переконання апелянта, слід було призначити судову автотехнічну експертизу.

Окрім цього в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, поважність пропуску якого він обґрунтовує тим, що копію даного судового рішення він отримав лише 20 березня 2017 року.

Вислухавши пояснення: ОСОБА_3, який, не заперечуючи частково своєї вини в дорожньо-транспортній пригоді, наполягав на тому, що зіткнення транспортних засобів сталось також з вини водія автомобіля «Дачія» ОСОБА_4; захисника ОСОБА_5 в підтримку доводів і вимог апеляційної скарги; іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, який вважав постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом семи днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи видно, що копія постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2017 року не була вручена чи направлена ОСОБА_3 протягом трьох днів з дня її винесення, як це передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП. За твердженням ОСОБА_3, копію указаного судового рішення він отримав 20 березня 2017 року, а апеляційну скаргу подав 28 березня 2017 року.

За таких підстав вважаю причину пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді поважною, у зв'язку із чим він підлягає поновленню, а клопотання таким чином - задоволенню.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування постанови суду першої інстанції, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно дослідив наявні і ній докази, з'ясував всі обставини, що мають значення для вирішення справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 п. п. 16.9, 16.11 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічних пошкоджень.

Такий висновок суду підтверджується наявними в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 042988 від 18 грудня 2016 року (а. с. 1); схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовані місце зіткнення автомобілів, їх розташування після цього та локалізація їх механічних пошкоджень (а. с. 3); поясненнями безпосередніх учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 (а. с. 4) та ОСОБА_4 (а. с. 5), свідків події ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 6, 7).

Так, згідно з поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, даними ним письмово на місці події та під час апеляційного розгляду справи, він рухався на автомобілі «Дачія», державний номерний знак НОМЕР_2, в місті Києві по вулиці Великій Васильківській в сторону вулиці Олімпійської зі швидкістю 50-60 км/год. При перетині перехрестя з вулицею Тверською на зелений сигнал світлофору він, ОСОБА_4, побачив як перед ним на забороняючий сигнал світлофора, пересікаючи чотири смуги руху, рухався автомобіль «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1. У зв'язку із цим він, одночасно подаючи звуковий сигнал, намагався загальмувати, однак уникнути зіткнення не вдалось.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_6, 18 грудня 2016 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, він, керуючи автомобілем, рухався по вулиці Тверській в сторону вулиці Великої Васильківської. Через два автомобілі попереду нього рухався автомобіль «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1, який почав пересікати перехрестя з вулицею Великою Васильківською на зелену стрілку світлофору, але на червоний колір основного світлофора, та при цьому зупинився поперек дороги з метою виїзду на тротуар. Внаслідок цього сталось зіткнення з автомобілем «Дачія», державний формений знак НОМЕР_2, який рухався по вулиці Великій Васильківській на зелений сигнал світлофора.

Аналогічні пояснення в тій частині, що автомобіль «Дачія», під керуванням ОСОБА_4 рухався по вулиці Великій Васильківській в місті Києві на зелений сигнал світлофора, а зіткнення транспортних засобів сталось внаслідок пересікання автомобілем «Інфініті», державний номерний знак НОМЕР_1, перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, дав по справі свідок ОСОБА_7

Наведені пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а також іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, є логічними і послідовними, а тому ставити їх під сумнів підстав не має.

До того ж, сам ОСОБА_3 не заперечував наведених вище обставин, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода, в судах як першої, так і апеляційної інстанцій.

Будь-яких інших обставин, які б залишилися не з'ясованими та мали істотне значення для правильного вирішення справи, під час апеляційного розгляду не встановлено. Не вказував про такі і сам ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5

Тому, враховуючи наведене, твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про неповноту з'ясування обставин справи, що вплинуло на правильність прийнятого судом рішення, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_3 п. п. 16.9, 16.11 Правил дорожнього руху України, є правильними і обґрунтованими.

Посилання ОСОБА_3 на те, що відносно ОСОБА_4 також складено протокол про адміністративне правопорушення не свідчить про обопільність їх вини у дорожньо-транспортній пригоді з огляду на постанову Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2017 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказана постанова суду набрала законної сили та ОСОБА_3 не оскаржувалась.

За встановлених обставин дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_3 стягненні відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2017 року.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 3 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорока) гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/1110/2017

Категорія: ст. 124 КУпАП

Постанова винесена суддею: Тарасюк К.Е.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.