АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/484/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2017 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого черговим по локомотивному депо м. Дніпро, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, мешкаючого за адресою: м. Дніпро, вул. Каруни, буд.8, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19 січня 2017 року об 17 годині 02 хвилині, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Митсубиси Лансер» д/н НОМЕР_1, рухався в м. Дніпрі по пр. Дмитра Яворницького в районі буд.9, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода) ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року і прийняти нове рішення, яким оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки в ході судового розгляду була допущена неповнота, докази досліджено односторонньо, з наданням оцінки з перевагою до винності особи.

Посилається, на те, що за кермом перебувала його дружина, яка мала посвідчення водія, у той час коли зупинилися інспектори, він з друзями штовхав автомобіль, який застряг у снігу, патрульні спочатку зупинилися їм допомогти та коли почули запах алкоголю та оглянувши документи на транспортний засіб, запропонували проїхати до медичному закладу, на що він відмовився. Також ОСОБА_3 вказує, що ніяких свідків, крім його друзів не було, при ньому ніхто протокол не підписував. Також звертає увагу, що в постанові суду першої інстанції помилково зазначено, що він ніде не працює, на підтвердження чого надає характеристику з місця роботи.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи, та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В ході перевірки матеріалів справи встановлено, що дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані належним чином.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, що ніхто із свідків по справі не бачив ОСОБА_3 за кермом у стані алкогольного спяніння, а за кермом перебувала його дружина, є безпідставними.

Районним судом вину ОСОБА_3 у скоєнні даного адміністративного правопорушення встановлено: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №100621 від 19.01.2017 року, рапортом працівника поліції, пояснення свідків, які підтвердили факт скоєння адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП України ОСОБА_3

В апеляційному суді лейтенант поліції ОСОБА_4 підтвердив про обєктивність складання адміністративного протоколу та пояснив, що дійсно під час патрулювання ним було виявлено вищевказаний автомобіль під керуванням саме ОСОБА_3, а не його дружини, та у нього було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Під час перевірки в присутності свідків він відмовився від проходження тесту на виявлення алкоголю та намагався втекти.

Тому доводи ОСОБА_3 є надуманими та суперечать зібраним доказам.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у діях водія ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суддею не виконано умови ст.280 КУпАП, не зясовано всі обставини, що повинно бути зясовано у суді, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Порушень, які б могли слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції не виявлено.

Відповідно ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2