Справа № 359/3351/17
Провадження № 3/359/2250/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю правопорушника ОСОБА_1, адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії СК 697396 виданий Бориспільським МРВ ГУМВС України в Київській області, 21.10.1997 року, -

в с т а н о в и в :

25.04.2017 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області матеріали адміністративної справи, відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто Управлінню патрульної поліції в м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для вжиття заходів, щодо належного оформлення матеріалів справи та для усунення недоліків.

19.06.2017 р. вказаний адміністративний матеріал повторно було повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, після усунення вказаних недоліків.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 165232 від 13.04.2017 року, 13.04.2017 року о 04 год. 30 хв. в Бориспіль по вул. Київський шлях, 41, водій керував транспортним засобом Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, мова нерозбірлива. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором поліції з порушенням вимог чинного законодавства. Моя професія повязана з виготовленням меблів однак у вільний від роботи час підробляю в таксі. 13.04.2017 року я підїхав під свій будинок після закінчення роботи у таксі. Закрив автомобіль направився до свого підїзду, в цей час до мене підійшли працівники поліції і запропонували мені надати документи на мій автомобіль. Перед наданням документів на автомобіль я запитав у звязку з чим проводиться перевірка, що поліцейські мені повідомили, що мій автомобіль схожий на автомобіль, який знаходиться в розшуку. Після перевірки документів працівники поліції мені було повідомлено, що з моїм автомобілем НОМЕР_3, все в порядку. Але тоді в працівників поліції виникла підозра, що я знаходжуся в стані алкогольного спяніння. Після цього працівники поліції запропонували пройти тест на їхньому приладі на стан алкогольного спяніння. На, що я не заперечував пройти тест на алкогольне спяніння, але просив надати мені документи на прилад яким буду проводитися тест на алкогольне спяніння та журнал реєстрації. Поліцейські повідомили мені про те, що у них немає даних документів. Після чого я запропонував працівникам поліції пройти тест на алкогольне спяніння в медичному закладі, на що отримав відповідь, що у них немає часу їздити по медичним закладам. У звязку з продовженням моєї роботи у таксі, я мав через 3 години їхати на виклик, мені потрібен був час для відпочинку тому погодився пройти тест на алкогольне спяніння на прилад «Драгер», але без наданих мені документів на прилад «Драгер». Але після мого погодження пройти тест працівники поліції повідомили мені, що вже склали протокол. Свідком всього стала моя дружина ОСОБА_2 Протокол складений працівниками поліції з порушенням порядок огляду особи на стан спяніння, визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами. По закінчення додаткової перевірки справи після доопрацювання в суд ніяких недоліків поліцією усунено не було.

Враховуючи вищевикладене, він просив суд дану справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, разом з тим зазначив, що він являється членом громадської організації «Правопорядок», громадська безпека, тому зацікавлений в дотриманні правопорядку.

В судове засідання свідки заявлені особою яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявилися, не повідомивши про причини своєї неявки, хоча про місце, час і дату проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи вище зазнане суд бере до уваги пояснення свідків наданні в попередньому судовому засіданні у звязку з направленням справи на додаткову перевірку.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 165232 від 13.04.2017 року, який знаходиться у матеріалах справи, в ньому, дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення. Наданні матеріали свідчать, що зазначенні у протоколі ознаки алкогольного спяніння а саме: запах алкоголю з ротової порожнини рота, хитка хода, мова нерозбірлива, обєктивно не відповідають фактичним обставинами справи.

Ознаки спяніння ОСОБА_1 зазначені у протоколі серії БР № 165232 від 13.04.2017 року є безпідставні, підпис від імені ОСОБА_1 в протоколі серії БР № 165232 від 13.04.2017 року не належить йому, що свідчіть про можливість ознак підробки.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наданих у судовому засіданні при направлені справи на додаткову перевірку, які підтверджують факт того, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся пройти тест на стан алкогольного спяніння однак попросив сертифікат на прилад та журнал тестування. А також запропонував проїхати до медичного закладу, щоб пройти тест на стан алкогольного спяніння. У звязку з чим працівники поліції повідомили, що склали протокол.

Згідно наданих пояснень інспектором поліції ОСОБА_5 від 06.06.2017 р., та інспектором поліції ОСОБА_6 вище зазначені недоліки не усунуто, шляхом направлення адміністративного матеріалу на додаткове дооформлення, отже такі фактичні обставини справи є не припустимими для розгляду справи посуті. Зміна показів свідків працівникам поліції невідома. Суд безпосередньо сприймає і бере до уваги ті покази свідків, які надані у судовому засіданні.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 165232 від 13.04.2017 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, мова нерозбірлива. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак суд немає можливості переконатися в достовірності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1, оскільки на момент складання протоколу він не перебував у машині, а був зупинений працівниками поліції біля його підїзду для перевірки документів, пояснюючи, це тим, що його машина схожа на ту, що знаходиться в розшуку.

Відмова від проходження тесту за допомогою технічного приладу «Драгер» не підтверджується, оскільки працівники поліції відмовили поїхати до лікарні, щоб пройти медичний огляд, обґрунтовуючи це тим, що склали відносно нього протокол.

Також, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Це свідчить про те, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, так як відсутність оригіналу висновку позбавляє суд можливості пересвідчитись у достовірності інформації щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, оскільки відсутність акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів та висновку лікаря не посвідчує факт того, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння.

При цьому, свідки, які зазначені у протоколі лише підтвердили, факт того, що ОСОБА_1 в їх присутності не відмовлявся проходив огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера "Драгер", а лише прохав працівників поліції надати сертифікат та журнал тестування, а також наполягав на проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у лікарні

З огляду на зазначене, з матеріалів справи, пояснень вищевказаних свідків, та особи, що притягується до відповідальності, не можна дійти однозначного висновку, чи були інспектором поліції дотримані вище вказані вимоги законодавства в повній мірі, а саме, що відмова від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» та проходження огляду чи відмови від такого проходження в найближчому закладі охорони здоровя.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 165232 від 13.04.2017 року, суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений інспектором поліції ОСОБА_5 без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 165232 від 13.04.2017 р., складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 165232 від 13.04.2017 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк