Справа № 473/121/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" січня 2017 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від національної поліції України департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Вознесенськ, Миколаївської області, громадянка України, українка, працює начальником Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Вознесенським МРВ УМВС в Миколаївській області від 14.06.2001 року, контактний телефон: НОМЕР_2,

- за ст.172-7 ч.1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

17.01.2017 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов протокол №5 від 17.01.2017 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п.2 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У ході підготовки справи до розгляду встановлено, що протокол №5 від 17.01.2017 року складено з порушенням ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Дослідивши адміністративний матеріал, суддею було встановлено, що в протоколі №5 від 17.01.2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно із яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КупАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів - не зазначено, в чому ж саме полягав реальний конфлікт інтересів та який саме приватний інтерес мала ОСОБА_1

Натомість як Наказ МВС України №1376 від 06.11.2015 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», в розділі ІІ містить вимоги до Документування адміністративних правопорушень, в тому числі у п.9 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений має щонайменше право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року (Заява № 16347/02).

Так, Європейський Суд з прав людини в пункті 37 рішення «Жупнік проти України» від 09.12.2010 року (Заява № 20792/05). зазначив, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Крім того, згідно із п.п.34, 35 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення. Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Як вбачається зі змісту протоколу №5 від 17.01.2017 року, в ньому лише маються загальні посилання на дії ОСОБА_1 та викладені положення законодавства України. При цьому, в протоколі не зазначено в чому саме полягає суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими чи представницькими повноваженнями, яким чином це вплинуло на обєктивність або неупередженість прийнятого нею рішення, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, у протоколі не викладено суть висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, що є порушенням ч.1 ст.256 КУпАП та підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також суд звертає увагу на те, що пункт 7 Розділ ІІ Наказу МВС України від 06.11.2015 року №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачає, що не допускаються унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Керуючись ст.ст.256, 278 КУпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-7 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - до національної поліції України департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Миколаївській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_2

згідно оригіналу

Суддя: