Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/3501/16-п Головуючий в 1 інст. Курдюков В.М.
Провадження №33/778/8/17 Доповідач в 2 інст. Гриценко С.І..
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І., за участі ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 09 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 09 вересня 2016 року о 18-20 год., по вул. Василя Вишиваного в м.Токмак Запорізької області, керував автомобілем ГАЗ 69, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття алкотестеру «Драгер» на місці, а також пройти медичний огляд на стан сп'яніння в Токмацькій ЦРЛ, відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що постанова суду винесена з порушенням матеріального та процесуального права, оскільки в її основу покладені неналежні та недопустимі докази, які отримані з порушенням чинного законодавства. Будь-які інші докази його вини в матеріалах справи відсутні. Також зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги його доводів щодо невинуватості та розглянув справу з обвинувальним уклоном.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, своєї вини не визнав, заявив, що матеріали справи сфальсифіковані працівниками поліції.

Вислухавши ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №309888 від 09 вересня 2016 року (а.с.5), а також поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.7), які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні, згідно протоколу с/з від 09 листопада 2016 року (а.с.17-18), суд допитав в якості свідка ОСОБА_5, який підтвердив, що він їхав з ОСОБА_2, та потім їх зупинили працівники поліції, також дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, в тому числі і відеозапис подій, зафіксований на DVD диску, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також не підлягають увазі і посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи складені з порушенням вимог діючого законодавства.

Під час перевірки апеляційним судом вказаних матеріалів справи будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №309888 від 09 вересня 2016 року містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП. Із відеозапису подій, зафіксованого на DVD диску, видно, що працівники поліції на службовому автомобілі слідували за автомобілем ГАЗ- 69 д/н НОМЕР_1, з якого після зупинки вийшов ОСОБА_2, пояснив працівникам поліціїї, що він тільки що вживав горилку, від продуття алкотестеру «Драгер» на місці, а також пройти медичний огляд на стан сп'яніння в Токмацькій ЦРЛ відмовився.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, які викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 09 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.І. Гриценко