Справа № 544/1354/16-п
Пров. № 3/544/4/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О.О., за участі секретаря Костенко Т.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, народження 05.06.1994, громадянина України, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и л а:

Водій ОСОБА_1 14 листопада 2016 року о 09 год. 00 хв. по вул. Успенській м.Пирятина Полтавської області, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керував автомобілем ВАЗ-21013 д.н.з Б 6281ПО з явними ознаками наркотичного спяніння (різке звуження зіниць, поведінка не відповідає обстановці) , від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та повинен нести відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що 14.11.2016 до нього звернулися знайомі та попросили відвезти до міста. Коли він зупинився поблизу магазину «Гранд» по вул. Успенській у м.Пирятині, до нього підійшли працівники поліції та запросили пройти до патрульної машини. Причину зупинки йому спочатку не пояснили, а потім сказали, що до них надходять анонімні дзвінки про те, що він управляє автомобілем у стані наркотичного спяніння. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що ніколи не вживав та не вживає наркотичні засоби. Інспектор запропонував пройти йому якийсь незрозумілий тест на наркотичне спяніння в салоні автомобіля, на що той відмовився. Він міг проїхати в лікарню та здати аналіз крові чи сечі, але йому працівники поліції цього не запропонували. Потім вони йому погрожували, що якщо він не напише пояснення з їх слів, то заберуть автомобіль до вирішення справи у суді. Автомобіль належить його батькові, тому правопорушник злякавшись його гніву, був змушений написати під диктовку інспектора пояснення у протоколі про те, що він курив коноплю та від медичного огляду на стан спяніння відмовився. Працівники поліції запросили двох понятих, але у їх присутності він не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснили, що 14.11.2016 вони попросили свого знайомого ОСОБА_1 відвезти їх до міста. Відїжджаючи від магазину «Гранд» по вул.Успенській у м.Пирятині, їх автомобіль зупинили працівники ДАІ. ОСОБА_1 запропонували пройти до них в автомобіль. Про що вони там говорили вони не чули. Коли він повернувся до них, пояснив, що був змушений підписати те, що йому сказали, бо злякався, що заберуть його автомобіль.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 своєї вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України не визнав.

У судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_4 пояснив, що до співробітників Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області надходила інформація від знайомих ОСОБА_1, про те, що він вживає коноплю та часто керує автомобілем під впливом наркотичних засобів. 14.11.2016 автомобіль останнього був зупинений працівниками поліції по вул.Успенська м.Пирятина. ОСОБА_1 мав ознаки явного наркотичного спяніння: звужені зіниці, неадекватна поведінка. Йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі, проте він у присутності свідків відмовився. Власноручно без будь-якого тиску на нього ОСОБА_1 написав пояснення у протоколі про відмову від проходження такого огляду.

Дані показання інспектора узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які у судовому засіданні пояснили, що були запрошені працівниками поліції бути понятими при складанні протоколу відносно ОСОБА_1, якому було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння у лікарні, на що той відмовився. Будь-якого тиску з боку працівників поліції на нього вони не бачили.

Крім цього, вина ОСОБА_1Впідтверджується протоколом про вчинене адміністративне правопорушення серії АП1 № 134263 від 14.11.2016, де він власноручно без будь-якого впливу на нього написав пояснення про відмову від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, визнав факт вживання наркотичних засобів.

Посилання правопорушника на те, що він написав такі пояснення під психічним тиском працівників поліції, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не були присутніми при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 Пояснили, що розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції вони не чули, про обставини складання протоколу їм відомо зі слів правопорушника.

Твердження захисника правопорушника про порушення працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1-4 Розділу І указаної Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наявність ознак наркотичного спяніння ( різке звуження зіниць, поведінка, що не відповідає обстановці) у ОСОБА_1 , що дали підстави інспектору поліції вважати, що він перебуває у стані наркотичного спяніння, були зазначені інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до постанови Пирятинського районного Полтавської області від 25.03.2016 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дотримуючись вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при визначенні правопорушнику виду адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особа порушника, відсутність обставин, що помякшують та обтяжуютьвідповідальність та з урахуванням вказаних обставин вважаю, що правопорушнику необхідно визначити єдине безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами. Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Керуючись ч. 2 ст. 33, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста ) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 320 (триста двадцять) грн 00 копійок на рахунок отримувача УДКСУ у Пирятинському районі 0379, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37958534, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача (МФО) 831019, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до апеляційного суду Полтавської області і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - О.О. Сайко