Справа № 301/543/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду від 10 травня 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Довге Іршавського району, вул.Лемацька, 65,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 22 лютого 2017 року о 13 год. 01 хв., у напрямку руху Іршава Сільце, Іршавського району 1 км., керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Іршавського районного суду від 10.05.2017 року скасувати та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт зазначає, що судом винесено постанову без належного з'ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Судовий розгляд справи проведено в його відсутності, чим допущено порушення його прав, передбачених ст..268 КУпАП. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судовий розгляд проведено формально, без його та свідків допиту, в тому числі залишено поза увагою те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, часом вчинення правопорушення зазначено 13 год. 01 хв., при цьому складено цей протокол о 13 год. 00 хв., що, на думку апелянта, свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений раніше, ніж зазначене правопорушення. ОСОБА_2 зазначає, що всупереч вимогам п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, після проходження огляду, який проведено з порушенням, за допомогою спеціального технічного засобу вимірювальної техніки, з результатом якого він не погодився, поліцейський відмовився забезпечити проходження ним медичного огляду на стан сп»яніння в медичному закладі, а також не надав на вимогу сертифікат та свідоцтво про перевірку справності технічного приладу «Драгер 6810», яким проводив огляд на місці зупинки. Одночасно ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 10.05.2017 року, посилаючись на те, що участі у розгляді справи не брав, так як належним чином не був повідомлений про день та час розгляду справи, а копію постанови суду отримала його дружина тільки 19.05.2017 року і тільки тоді він дізнався про її існування.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з»явився, висловивши поважні причини, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та доводи, наведені в апеляції, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Всупереч наведеним вимогам закону, суд належним чином не з»ясував обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не перевірив в повному обсязі докази, їх достатність та допустимість на підтвердження його вини.

Так, відповідно до п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, результати огляду на стан сп»яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в ОСОБА_2 огляду на стан сп»яніння. ОСОБА_2 складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп»яніння.

Згідно п.6 розділу ІІ зазначеної Інструкції огляд на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Проте, всупереч наведеним вимогам у матеріалах справи відсутній ОСОБА_2 огляду на стан сп»яніння і до протоколу не додано жодного пояснення свідків.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №457077 від 22.02.2017 року вбачається, що оформлення огляду на стан сп»яніння ОСОБА_1 складені з порушенням вказаних вище вимог, що у відповідності до п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою недійсність таких висновків.

У справі щодо ОСОБА_1 суд цих обставин не перевірив, у постанові, як і в протоколі не зазначено усіх необхідних обставин, на що підставно було звернуто увагу в постанові Іршавського районного суду від 28.03.2017 року про повернення протоколу органу, що його склав із-за невідповідності його вимогам ст. 256 КУпАП, для належного оформлення.

Як видно, зазначений протокол з матеріалами повторно був надісланий до Іршавського районного суду для розгляду, проте, його недоліки усунуті не були, що не враховано судом першої інстанції при визнанні доведеною вини ОСОБА_1, у зв»язку з чим не дотримано вимоги ст..278 КУпАП.

З урахуваннмя викладеного, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суддя належно не з»ясував фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Наведені обставини потребували достовірного детального їх з'ясування, об'єктивної та належної оцінки, однак недотримання цього принципу пріоритетності прав особи та формальний підхід призвів до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Перевірку цих даних суддею не забезпечено, розгляд справи проведено без його участі, про що ОСОБА_1 підставно зазаначено в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд визнає обгрунтованими також доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст..256 КУпАП, з огляду на відсутність у ньому його пояснень або даних про відмову від дачі пояснень, відомостей свідків на місці оформлення протоколу .

Апеляційний суд приходить до висновку, що конкретні обставини події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та доводах, наведених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, дають підстави стверджувати, що факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння у встановленому законом порядлку не доведений, а тому слід визнати, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначення у протоколі відомостей, які мають вказуватись у окремому процесуальному документі - ОСОБА_2 огляду, не відповідає вимогам ст..266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки суд першої інстанції розглянув адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в його відсутності, причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними і такий строк підлягає поновленню.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Крегул