Провадження №3/522/5159/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кушніренко Ю.С.,

при секретарі: Радецькій Г.Д.;

За участю прокурора: Семенюк А.В.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, начальника 1-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2017 р. на адресу суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення останнім правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Відповідно до протоколу №3/2017 від 15.06.2017 року, ОСОБА_2 перебуваючи на посаді начальника 1-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області 27.05.2017 року порушив діюче законодавство, а саме, фактично виконуючи обовязки начальника 3-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області, не вжив передбачених законом заходів, отримавши інформацію, як безпосередній керівник оперуповноваженого 3-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про вчинення останнім дій в умовах реального конфлікту інтересів, що є корупційним правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.2 ст.172-7 КУпАП, у межах своїх повноважень не вжив заходів щодо припинення такого правопорушення згідно Закону України «Про запобігання корупції», та негайно письмово не повідомив про його вчинення спеціально уповноважений субєкт у сфері протидії корупції, чим скоїв корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-9 КУпАП невжиття передбачених законом заходів посадовою чи службовою особою органу державної влади, посадовою особою органу місцевого самоврядування, юридичної особи, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного правопорушення.

Розглянувши вказаний вище адміністративний матеріал, заперечення ОСОБА_2, заслухав думку прокурора Семенюк А.В., яка зазначила, що необхідно закрити провадження у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, ОСОБА_2, який вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував проти обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, захисника ОСОБА_1, який просив закрити провадження у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції здійснюється згідно Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941.

Згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер (вимоги до бланків наведені у додатках 1 та 2).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 містить тільки номер, разом з тим зазначення серії протоколу в його змісті відсутнє.

Зазначений протокол не містить вказівки щодо серії, та в цілому не відповідає типовій формі протоколу про адміністративне правопорушення.

Необхідно зазначити, що п. 13 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №5 від 09.06.2016 року «Про затвердження Порядку оформлення протоколів про адміністративне правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції» передбачає, що Уповноважена особа Національного агентства, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, одночасно з надісланням його до суду надсилає органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, де працює особа, яка притягається до відповідальності, повідомлення про складення протоколу із зазначенням характеру вчиненого правопорушення та норми закону, яку порушено.

Проте, додані до протоколу матеріали не містять свідчень про відправку протоколу про адміністративне правопорушення до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, де працює особа, яка притягається до відповідальності, повідомлення про складення протоколу із зазначенням характеру вчиненого правопорушення та норми закону, яку порушено.

Згідно положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. №1700-VІІ, особи, зазначені у п.п.1,2 ч.1 ст.3 цього закону зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За положеннями ч.ч.3,4 ст.28 цього Закону:

Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів розяснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобовязаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015р. №901-VІІ встановлено: до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості ВРУ, 2006р., №29, ст.245 із наступними змінами).

Відповідно до ст.3 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ начальник це особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником. Начальники, яким особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважаються прямими. Найближчий до підлеглого прямий начальник є його безпосереднім начальником.

Відповідно до положень ч.1,3 ст.69 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VІІІ у звязку зі службовою необхідністю на поліцейського , який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обовязків за іншою посадою. Тимчасове виконання обовязків покладається на поліцейських письмовим наказом керівника органу (закладу, установи) поліції, який уповноважений призначати на відповідну посаду згідно з цим Законом.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що пряме підпорядкування це відносини прямої організації або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Проте адміністративні матеріали не містять доказів підпорядкування співробітників 3-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області, в т.ч. ОСОБА_3 начальнику 1-го міжрайонного відділу УПН ГУНП ОСОБА_2

Як підтверджується матеріалами справи, а саме: штатом УПН ГУНП в Одеській області станом на 14.06.2017р. та довідкою, наданою заступником начальника УПН ГУНП в Одеській області від 11.07.2017 року. посада начальника 3-го міжрайонного відділу УПН ГУНП є вакантною.

Тобто, ОСОБА_2, будучі начальником 1-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області, безпосереднім керівником співробітників 3-го міжрайонного відділу УПН, в т.ч. лейтенанта поліції ОСОБА_4, не являється. З цих підстав вжити заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» не міг та не мав на це повноважень, а тому не може вважатись субєктом даного адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 172-9 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невжиття передбачених законом заходів посадовою чи службовою особою органу державної влади, посадовою особою місцевого самоврядування, юридичної особи, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного правопорушення.

Законодавець розмежує поняття корупційного правопорушення від правопорушення, повязаного з корупцією.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» - корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, тобто використання особою, наданих повноважень з метою отримання неправомірної вигоди. До вказаного поняття відноситься кримінальний злочин.

Правопорушення, повязане з корупцією (тобто адміністративне) це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги та обмеження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №3/2017 ОСОБА_2 отримавши інформацію, як безпосередній керівник оперуповноваженого 3-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про вчинення останнім дій в умовах реального конфлікту інтересів, що є корупційним правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.2 ст.172-7 КУпАП не вжив передбачених законом заходів. Виходячи з наведеного, можна вважати, що ОСОБА_4 ймовірно вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, а не корупційне правопорушення. Проте, слід зазначити, що рішення за адміністративним протоколом повязаним з корупцією стосовно ОСОБА_3 не прийнято.

Обєктивна сторона правопорушення виражається у невжитті передбачених законом заходів у разі виявлення корупційного правопорушення. Вона характеризується бездіяльністю субєкта проступку щодо обовязку для вжиття передбачених законом заходів у разі виявлення корупційного правопорушення.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов'язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження по справі за адміністративним правопорушенням відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, ст. 221, 247, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-9 КУпАП щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя