Справа № 569/4630/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 4 гуртожиток, кім. 118, студента, за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

20 березня 2017 року, о 06 год. 20 хв., в м. Рівне по вул. Басівкутська, водій ОСОБА_1, будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 просив суд відкласти судове засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи. Крім того пояснив суду, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня повторність, як невідємна частина складу правопорушення. Вказав, що ОСОБА_1 оскаржує постанову Голосіївського районного суду м. Києва, на підставі якої дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Суд критично оцінює пояснення захисника з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутня повторність, оскільки ним не надано суду доказів того, що вищевказана постанова оскаржувалася до Апеляційного суду м. Києва.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проведення огляду на стан виявлення наркотичного спяніння у медичному закладі та знаходився з явними ознаками наркотичного спяніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.03.2017 року, письмовими поясненнями свідків, рапортами працівників поліції.

Дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння, будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд дійшов до висновку, що до нього слід застосувати стягнення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають стягненню з порушника в прибуток держави 320 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін