АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» липня 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Саламандика А.І. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 172-7 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н ОВ И В :

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12.06.2017 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в с. Банилів - Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, не працюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3, будучи депутатом Банилово-Підгірнівської сільської ради Строжинецького району Чернівецької області, в порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання протидії корупції», як суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення, 21.07.2016 р. під час розгляду сесією Банилово-Підгірнівської сільської ради заяви його дочки ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 1,8 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, а також 26.10.2016 р. під час розгляду сесією Банилово-Підгірнівської сільської ради заяви його брата ОСОБА_5 про затвердження технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки в натурі площею 0,3240 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться в с. Банилів-Підгірний Строжинецького району Чернівецької області, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив раду про наявність конфлікту

справа №33/794/363/17 р. головуючий у 1 інстанції Бужора В.Т.

інтересів, а саме суперечність між його приватними інтересами та повноваженнями депутата сільської ради, особисто взяв участь в голосуванні при вирішенні зазначених питань.

На вказану постанову суду захисник Саламандик А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт вказував, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесена на підставі протоколу про адмінправопорушення, який не відповідає вимогам закону та винесений не уповноваженою на те особою. Крім того, зазначений протокол та додані матеріали до нього не містять даних, що підтверджують коли і ким проводилась перевірка, підстави такої перевірки по фактах викладених в протоколі, не витребувані також дані з ЄРДР щодо зазначеної інформації, в матеріалах відсутні посадові обов'язки працівника поліції, що склав протокол та не вказано в чому саме полягає приватний інтерес. Наведені недоліки, на думку апелянта, позбавили суд можливості встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушення. Також вказував, що ОСОБА_3 є депутатом сільської ради, а отже є представником інтересів територіальної громади, і його участь в роботі сесії та голосування на ній є його прямим обов'язком, а не реалізацією приватного інтересу. Зазначав також, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику чи іншому органу здійснюється тільки у разі, якщо зазначеним особам до цього про нього не відомо. А отже, були відсутні підстави для публічного повідомлення про даний інтерес під час засідань ради, на яких розглядались відповідні питання.

Заслухавши ОСОБА_3, захисника Саламандика А.І., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурорів Ревегу К.Т., Воловідника Р.І., які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вважаю, в задоволенні вимог апелянта необхідно відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є депутатом Банилово-Підгірнівської сільської ради Строжинецького району Чернівецької області і, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено обов'язок осіб, зазначених у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_3 з цими вимогами Закону був ознайомлений належним чином, підтвердженням чого є його особисті пояснення, які містяться в матеріалах справи. (а.с.40)

Згідно ст. 172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Однак, ОСОБА_3 21 липня 2016 року та 26 жовтня 2016 року не повідомив у встановленому законом випадках та порядку сесію Банилово-Підгірнівської сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність своїй дочці ОСОБА_4 та про затвердження технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки свого брата ОСОБА_5

Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, довідкою, наданою в.о. старости с.Банилів-Підгірний. (а.с.33-39, 46).

Факт неповідомлення сесії про наявний у нього конфлікт інтересів не заперечує і сам ОСОБА_5 в своїх поясненнях. (а.с. 40-43).

Відповідно до ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Про конфлікт інтересів в такої особи може заявити інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 не дотримався зазначених вимог закону.

А тому вважаю, що в діях ОСОБА_5 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.172-7 ч.1 КУпАП.

Що стосується посилань апелянта про невідповідність вимогам закону форми протоколу про адмінвідповідальність та відсутність документів, якими уповноважено працівника НПУ на його складання, то вони є надуманими.

Відповідно до наказу національної поліції України від 07.11.2015 р. №81 «Про затвердження Положення про департамент захисту економіки Національної поліції України», завданням цього департаменту є боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування. Працівники департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів. (а.с.83-86)

З протоколу №33 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, від 13.05.2017 р. щодо ОСОБА_3 вбачається, що його склав оперуповноважений 2 міжрайонного відділу УЗЕ в Чернівецькій області ДЗЕ НПУ Томащук В.І., тобто працівник департаменту УЗЕ в Чернівецькій області ДЗЕ, який наділений правом на складання таких протоколів про адмінправопорушення. (а.с. 81-82).

Всі інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості та незаконності прийнятої судом постанови щодо ОСОБА_3, а також заперечення очевидних фактів, є його довільним трактуванням діючого законодавства.

Рішення суду обґрунтовано належними і допустимими доказами, діям ОСОБА_3 дана правильна юридична оцінка, а тому вважаю, що оскаржувана постанова є законною і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги захисника Саламандика А.І. відмовити, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.172-7 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Згідно з оригіналом: суддя