Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3652/16-п
Провадження №: 3/332/8/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, працює слюсарем-сантехніком у КП «Основаніє», одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ст.ст.122-4, 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року близько 18-10 години ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Новгородська,9, у м.Запоріжжі, під час руху заднім ходом не переконався у безпеці і що це не створить перешкод іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом CHEVROLET LACETTI д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 2.10(а), 10.9 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, травмовані особи відсутні.

У ході розгляду адміністративної справи в суді ОСОБА_1,після розяснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що дійсно 25.10.2016 року близько 18-00 години за вказаною у протоколі адресою виїжджав за кермом автомобілю ВАЗ «Каліна» з місця паркування та, здійснюючи маневр заднім ходом, почув якийсь звук схожий на удар колеса, проте не придав цьому значення і поїхав до місця проживання родичів за адресою: АДРЕСА_1. Через півгодини до вказаної адреси приїхали працівники поліції та повідомили про скоєння ним ДТП. Після приїзду цього ж дня разом із працівниками поліції до місця пригоди, він впевнився, що дійсно вона відбулася за його участі, проте не вважає себе винним у цьому, оскільки на його думку порушення ПДР України мали місце з боку водія ОСОБА_2

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 25.10.2016 року близько 18-10 години, керуючи автомобілем НОМЕР_3, заїжджав на місце паркування по вул.Новгородська,9, у м.Запоріжжі. Побачивши, що в напрямку його автомобілю рухається заднім ходом автомобіль «Калина» червоного кольору, почав сигналити. Не реагуючи на це, зазначений автомобіль скоїв зіткнення з його транспортним засобом і відразу покинув місце пригоди. Проте він запамятав марку автомобіля, колір, а також цифри державного знаку, про що відразу сповістив поліцію. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження, а також в місці пошкоджень його автомобіля наявні залишки червоної фарби.

Поліцейський роти №1 батальйону №4 УПП у м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_3 суду пояснив, що 25.10.2016 року близько 18-00 години, під час служби, отримав виклик про ДТП по вул.Новгородська,9, у м.Запоріжжя. Прибувши до місця пригоди разом із інспектором поліції ОСОБА_4, ними був опитаний водій ОСОБА_2, який пояснив, що в його автомобіль CHEVROLET LACETTI вїхав автомобіль «Калина» червоного кольору та повідомив цифри державного номеру останнього. Ними був оглянутий автомобіль CHEVROLET LACETTI та встановлені характерні пошкодження та залишки фарби червоного кольору у місцях пошкодження. Крім того, до них відразу звернувся громадянин ОСОБА_5, пояснивши, що є очевидцем зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Після цього за рацією було повідомлено про дану ДТП усім поліцейським екіпажам Хортицького району м.Запоріжжя та передано орієнтування на автомобіль. За базою «НАІС» та «АРМОР» було встановлено повний номер автомобілю, за участю якого сталася ДТП, належність цього транспортного засобу та місце проживання власника - АДРЕСА_1. Після цього було здійснено виїзд до вказаної адреси, встановлено місце знаходження транспортного засобу ВАЗ 111930 д/н, відібрано пояснення від ОСОБА_1

Інспектор роти №1 батальйону №4 УПП у м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_4 надала суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_3

Відповідно до оголошених письмових пояснень ОСОБА_5, останній 25.10.2016 року о 18-10 годині, рухаючись зі сторони вул.Задніпровська по вул.Новгородська, 9, в напрямку Хортицького Шосе у м.Запоріжжя, став очевидцем наїзду на парковці автомобіля червоного кольору на автомобіль CHEVROLET LACETTI, який не рухався, після чого автомобіль червоного кольору швидко покинув місце пригоди (а.с.6).

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, потерпілого, працівників поліції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Статтею 122-4 КУпАП встановлено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Згідно з п.10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Пункт 2.10 (а) зобовязує водія, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії АП2 №311601 від 25.10.2016 року та АП2 №311611 від 25.10.2016 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП про адміністративне правопорушення, містить обовязкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.п.2.3 (б), 10.9 та п.2.10(а) ПДР України, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які, в тому числі, містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії АП2 №311601 та АП2 №311611 від 25.10.2016 року (а.с.1, а.с.11); схеми місця ДТП (а.с.3), наданих в судовому засіданні поясненнях потерпілого ОСОБА_2, працівників УПП у м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оголошених письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 (а.с.6) та інших досліджених судом доказах.

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини недотримання водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, оскільки це не підтверджено жодним доказом і спростовується наведеним вище.

При цьому, судом окремо розяснено ОСОБА_1 право заявити клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, проте скористатися таким правом він відмовився.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

Також судом враховуються положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, за якими стягнення у разі вчинення декількох правопорушень накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом держаного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, ступінь його вини та майновий стан, відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобіганню вчинення нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП , судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст.ст.33, 36, 40-1, 122-4, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень (банк отримувача: ГУДКСУ в Запорізькій області, р/р 0004 , МФО 813015, отримувач: УДКСУ у Заводському районі, код платежу 21081100).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 гривень на користь держави (Банк ГУДКСУ у Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030001 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)".

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Л.В. Безлер