Справа № 450/331/17 Головуючий у 1 інстанції: Дорош Н.Б.
Провадження № 33/783/673/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю скаржника ОСОБА_1, її захисника ОСОБА_2 особи відносно якої складено протокол ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2017 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

встановив:

цією постановою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, закрито у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 27.01.2017 р. о 16 год. 50 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 291 км. + 370 м. керуючи автомобілем НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, не вибрав безпечної швидкості при виникненні перешкоди для руху не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху, під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В протоколі зазначено, що такими своїми діями ОСОБА_3 порушив п. п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_3 Я, визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що згідно з висновком експертного дослідження з технічної точки зору водій ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці мав можливість уникнути зіткнення. Крім того, згідно з його поясненнями, він стежив за дорожньою обстановкою.

ОСОБА_3, проти апеляційної скарги заперечив та пояснив, що постанова суду першої інстанції є законною. Долучений до апеляційної скарги висновок експертного дослідження, складений лише за заявою скаржниці, в ньому містяться істотні суперечності, а експерт не мав права досліджувати механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення скаржника, розглянувши матеріали адміністративної справи, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №253762 від 27.01.2017р. зазначено, що 27.01.2017р. о 16год.50хв. на автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 291км. +370м. автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення на підставі Постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2017 р.

Таким чином, зіткнення автомобіля НОМЕР_5 та NISSAN QASHQAI д.н.з. НОМЕР_3 сталося внаслідок зіткнення автомобіль НОМЕР_2 та NISSAN QASHQAI д.н.з. НОМЕР_3, яке сталось в часі раніше.

З огляду на це, вважаю вірним висновок суду першої інстанції про те, що водій автомобіля НОМЕР_1 не зміг уникнути зіткнення, оскільки виникли перешкоди, яку водій обєктивно не спроможний був виявити чи передбачити її виникнення, та уникнути зіткнення.

Доводи скаржника та його захисника про те, що висновком експертного дослідження від 05.05.2017 р. долученого до апеляційної скарги встановлено наявність вини у діях ОСОБА_3 не приймаються до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого висновком експерта. Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 у висновку експерта зазначаються відомості про відповідальність особи, за надання завідомо неправдивого висновку.

У висновку експертного дослідження від 05.05.2017 року, на який покликається скаржниця, відсутні відомості про те, що особа яка проводила таке дослідження попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а відтак в розумінні ст.251 КпАП України зазначене дослідження не може бути доказом у даній адміністративній справі.

Враховуючи сукупність всіх встановлених судом першої інстанції обставин, вважаю, що постанова Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2017 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 квітня 2017 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5