Номер провадження: 33/785/1186/17
Номер справи місцевого суду: 521/7999/17
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 20 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнутий судовий збір в сумі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, 20.05.2017 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_2, в порушення вимог п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, керувала автомобілем «Honda CR-V» р/н НОМЕР_1 по вул. Комарова, 12 в м.Одесі в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується тестом №12422 газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», складеним 20.05.2017 року, відповідно до якого встановлено у гр. ОСОБА_2 наявність 2,30 % алкоголю.

Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП у м.Одесі Мартинової О.С. ОСОБА_2 постановою Київського районного суду м.Одеси від 05 липня 2016 року вже притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що огляд на стан сп'яніння був проведений із значним порушенням нормативних актів, які регулюють цю процедуру.

ОСОБА_2 не з'явилась в судове засідання апеляційного суду призначене на 08 серпня 2017 року. Відповідно до вимог ст.2772 КУпАП, про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_2 повідомлялась засобами поштового зв'язку на адресу, яку вона зазначила в апеляційній скарзі.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та під час апеляційного перегляду справи та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №243571 від 20 травня 2017 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_2 п.2.9 Правил дорожнього руху України, а саме - керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння;

- актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду виявився позитивним і склав 2,30 проміле;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що результат огляду на стан сп'яніння водія ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатора «Драгер» перевищив допустиму межу та склав 2,30 проміле.

- рапортом інспектора патрульної поліції Шалюк Є.О. від 20 травня 2017 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка відповідно до якої за обліковими даними АП УПП в м.Одесі ОСОБА_2 вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. (постанова Київського районного суду м.Одеси від 05 липня 2016 року).

Згідно з п.2.9 Правил Дорожнього Руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не ставить під сумнім належність та допустимість доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 с.130 КУпАП та не скористалася своїми правами, передбаченими ст.268 КПК України, зокрема надати пояснення в суді апеляційної інстанції, звертатися до апеляційного суду з відповідними клопотаннями про долучення до матеріалів справи та дослідження доказів її невинуватості.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав ставити під сумнів докази, на які суд першої інстанції послався як на докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, і враховуючи те, що на протязі року ОСОБА_2 вже притягувалась до відповідальності за ст.130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано визнав її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 20 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко