Справа № 460/834/17 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/783/676/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю правопорушника ОСОБА_1, його представника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Яворіввського районного суду Львівської області від 12.05.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Яворівського району Львівської області вул.Долина, 9,

приватного підприємця,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавлення права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320,00 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, 14.02.2017 близько 22:20 год. ОСОБА_1 на 36 км автодороги М 10 Львів-Краковець, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Галамай П.Р. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову якою провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі, а копію постанови він отримав 25.05.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є неправомірною, оскільки прийнята без дослідження всіх обставин справи. Приймаючи рішення по справі без його участі суд позбавив його права надати характеризуючі документи, зокрема довідку про склад сімї, та те що на утриманні є неповнолітня дитина. В суд першої інстанції не прибував через перебування на стаціонарному лікуванні про що повідомляв в телефонному режимі, однак суд це не взяв до уваги.

Покликається, що вину у скоєному не визнає бо алкоголь в той день не вживав, а вживав лікарські засоби із мінімальним вмістом спирту через що прилад показав мінімальний вміст алкоголю 0,23 проміле. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписував бо не керував автомобілем в стані спяніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу і наполягав, що в той день вживав тільки ліки корвалол, а не алкоголь; думку його представника - адвоката ОСОБА_2, який просив задоволити апеляційну скаргу, при цьому зазначив, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, права водія йому потрібні по роботі, як приватному підприємцю, який використовує автомобіль в роботі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи давши їм належну оцінку.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується і матеріалами справи:

- тестом на виявлення вмісту алкоголю у водія ОСОБА_1 зроблений за допомогою приладу Drager, де зазначено 0,23 проміле (а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 261513 від 14.02.2017 року щодо події, яка сталася о 22:30 год. про порушення вимог п.2.9а ПДР України, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2) який ОСОБА_1 відмовився підписувати. в присутності двох свідків;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано що проба позитивна і показник 0,23 проміле, з даним документом ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися в присутності двох свідків (а.с.3)

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що в їх присутності прилад показав вміст алкоголю 0,23 (а.с.4).

Покликання апелянта про те, що його права були порушені, оскільки суд першої інстанції розглянув справу без його участі, не знайшли свого підтвердження, так як судом першої інстанції слухання справи призначалися на 22.03.2017 р., 03.04.2017 р., 12.04.2017 р., 25.04.2017 р., 12.05.2017 року, ОСОБА_1 про дати слухання справи було повідомлено належним чином про що свідчать повідомлення в справі, зворотні поштові повідомлення про отримання повісток, а також регулярні телефонограми від ОСОБА_1 з проханням перенести слухання справи, бо він перебуває на лікуванні.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 протягом березня травня 2017 року не спромігся надати суду підтверджуючі документи причини неявки в суд для розгляду справи. Також ОСОБА_1 не додав до апеляційної скарги документи, які характеризують його особу та довідку про склад сімї, які бажав подати в суд першої інстанції. Долучені до апеляційної скарги ксерокопії листків непрацездатності не пояснюють чому він не подав їх вчасно в суд першої інстанції.

Суддею першої інстанції в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, результат тесту на стан спяніння, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Поважні причини пропуску скаржником строку на подачу апеляції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 12.05.2017 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення межах санкції даної статті залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5