АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/318/17 Номер провадження 33/786/389/17Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., з участю секретаря Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, поданої в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 2 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 25.01.2017 приблизно 11 год. 20 хв. по вул. Монастирській в м. Полтава, керував автомобілем ЗАЗ Део Ланос ТГ 69 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі поданої в інтересах ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, просить постанову судді скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги адвокат мотивує тим, що ОСОБА_2 на протязі останніх 8-ми років приймає участь у замісній підтримувальній терапії в кабінеті замісної терапії Полтавського обласного наркологічного диспансеру із застосуванням препарату «Еднок» (бупренорфін) у постійній дозі, у кількості 12 мг на добу, під контролем медичного персоналу в підтримуючій фазі лікування, що не заважає керувати транспортним засобом, не супроводжується ускладненнями, у тому числі станами, які знижують увагу та швидкість реакції, і не впливає на керування ним. Загальний стан задовільний, знаходиться в стані стабілізації. В день події, 25.01.2017, об 11.20 та під час медичного огляду, о 12.17 ОСОБА_2 не перебував в стані наркотичного чи іншого сп'яніння, в його організмі був присутній препарат «Еднок» в кількості, яке не викликає стану сп'яніння, не знижує уваги та швидкість реакції водія, та не тягне за собою відповідальність за ст. 130 КУпАП. В інструкції щодо застосування препарату «Еднок», яку було надано суду першої інстанції та ним досліджено, - не зазначено про його негативну здатність впливати на швидкість реакції при керуванні транспортним засобом.

Вислухавши захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, свідка, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється

керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Приписи п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того, що він 25.01.2017 приблизно 11 год. 20 хв. по вул. Монастирській в м. Полтава, керував автомобілем ЗАЗ Део Ланос ТГ 69 ЗНГ, д.н.з.НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції, але заперечував те, що перебував у стані наркотичного сп`яніння, пояснивши, що він приймає участь у замісній підтримувальній терапії в кабінеті замісної терапії Полтавського обласного наркологічного диспансеру. Препарат, який він приймає, кожного дня, не викликає наркотичного сп'яніння через це він керував транспортним засобом.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 223512 від 2.02.2017 - відповідно до яких ОСОБА_2 25.01.2017 приблизно 11 год. 20 хв. по вул. Монастирській в м. Полтава, керував автомобілем ЗАЗ Део Ланос ТГ 69 ЗНГ, д.н.з.НОМЕР_1, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР. Огляд на стан сп`яніння проводився в Полтавському обласному наркологічному диспансері у встановленому законом порядку у чергового лікаря. Особу, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_2 встановлено згідно посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 7.02.2002.

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення БР № 223512 від 2.02.2017 узгоджуються із наступними доказами дослідженими безпосередньо у суді апеляційної інстанції.

Згідно висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп'яніння.

Так свідок ОСОБА_4 - лікар Полтавського обласного наркологічного диспансеру у суді апеляційної інстанції стверджував проте, що ОСОБА_2 приймає участь у замісній підтримувальній терапії в кабінеті замісної терапії Полтавського обласного наркологічного диспансеру. Під час терапії пацієнт приймає один препарат, після проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп'яніння, у ОСОБА_2 в організмі виявлено сліди двох препаратів, один із яких димедрол, що відображено у акті щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41. Під час перебування на замісній підтримувальній терапії димедрол не призначається і не приймається . За результатами огляду ОСОБА_2 складений висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свідок ОСОБА_4 - лікар Полтавського обласного наркологічного диспансеру в судовому засіданні апеляційної інстанції надав оригінал акту щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 для огляду, який був безпосередньо досліджений апеляційним судом і дані,які він містить узгоджуються із показаннями ОСОБА_4.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої і апеляційної інстанцій, доводи ОСОБА_2 та його адвоката про невинуватість, є необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до загальних правил, визначених ст. 33 КУпАП, а тому суддя обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, поданої в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 2 березня 2017 року щодо ОСОБА_2- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун