Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/297/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 212-3 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., за участю ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянув в порядку апеляційного провадження, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4, на постанову Кіровського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого Кіровоградська область АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

Так, згідно постанови суду, ОСОБА_3, працюючи заступником селищного голови Новенської селищної ради м.Кропивницький Кіровоградської області з питань діяльності виконавчих органів, отримавши інформаційний запит від ОСОБА_5 від 18.04.2017 року, надав йому відповідь 28.04.2017 року, в той час, як згідно із ч.1 ст.20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», відповідь повинна бути надана у п'ятиденний термін, тобто до 25.04.2017 року.

Дії ОСОБА_3, кваліфіковані за ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: несвоєчасне надання інформації на запит.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_3, винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, прийшов до висновків, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_3, притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляції, зазначає, що суд першої інстанції, правильно визнавши ОСОБА_3, винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, помилково прийняв рішення про закриття провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки невірно встановив початок відліку строку виявлення правопорушення, яке є триваючим, а тому строк повинен обраховуватися з моменту виявлення правопорушення, 04.05.2017 року, а не з часу його вчинення (закінчення терміну для надання інформаційної відповіді заявнику), 25.04.2017 року, або з часу направленні відповіді 28.04.2017 року.

Під час апеляційного розгляду справи, потерпілий ОСОБА_4, підтримав свою апеляцію. ОСОБА_3, просив суд залишити рішення суду першої інстанції без зміні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_4, звернувся із заявою до голови Новенської сільської ради про надання інформації 18.04.2017 року.

Відповідь ОСОБА_4, датована вихідним номером 394/01-11 від 28.04.2017 року (а.с.8). Згідно інформації, наданої селищним головою, ОСОБА_4, одночасно із письмовою відповіддю також було направлено відповідь на його електронну пошту. (а.с.11).

Згідно наданою ОСОБА_4, роздруківки електронної сторінки, відповідь на електронну пошту Новенською сільською радою було направлено ОСОБА_4 04.05.2017 року. (а.с.59).

Таким чином, єдиним доказом офіційного отримання відповіді на запит, є роздруківка електронної сторінки поштових повідомлень ОСОБА_4, від 04.05.2017 року, а тому саме зазначена дата і є датою виявлення правопорушення.

З вищенаведеного вбачається, що строки можливого притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 04.05.2017 року, та відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, закінчилися 04.08.2017 року.

Суд першої інстанції критично віднісся до ствердження потерпілого, щодо отримання ним інформації по електронній пошті 04.05.2017 року, мотивуючи своє рішення тим, що електронний запит не відповідає вимогам оформлення, оскільки відсутній електронний підпис автора.

Між тим, суд так само не навів доводів на підтвердження того, що потерпілий отримав відповідь в день її надання селищною радою, 28.04.2017 року.

Як зазначалося вище, згідно інформації, наданої селищним головою, ОСОБА_4, одночасно із письмовою відповіддю 28.04.2017 року, також було направлено відповідь електронною поштою, проте будь яких доказів, щодо направлення електронного листа ОСОБА_4, саме 28.04.2017 року суду надано не було.

Слід зауважити, що дата 28.04.2017 року, є датою надання відповіді, та має значення для встановлення строку надання відповіді в розумінні вимог ч.1 ст.20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», тобто вказує, чи надано відповідь у передбачений законом строк.

За вищенаведених підстав, апеляційний суд переконаний, що на час постановлення судового рішення, 01.08.2017 року, строк (04.08.2017 року), можливого притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності не сплинув, а тому суд безпідставно закрив провадження в справі за ч.2 ст.38 КУпАП.

За таких підстав, апеляційні вимоги скаржника в цій частині підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд керується нормами КУпАП.

Оскільки постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової постанови, то таким чином вимоги п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, так само підлягають застосуванню під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи, що на час розгляду справи апеляційним судом, 06.09.2017 року, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, провадження в справі підлягає закриттю.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Причому, аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події, складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.

Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, та не потребують їх перевірки, встановлення наявності чи відсутності вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Наприклад: смерті особи - свідоцтвом про смерть; неосудність - психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку - свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо...

При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов'язує його це зробити.

Більш того, КУпАП, не передбачає в разі закриття провадження в справі здійснювати будь які інші процесуальні дії в справі.

Тому, в разі наявності вищезазначених обставин, орган, що розглядає адміністративну справу не повинен встановлювати обставини, визначені в ст.280 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, апеляційна скарга ОСОБА_4, підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови про закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.247,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2017 року стосовно ОСОБА_3 - скасувати.

Провадження в справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В. Широкоряд