АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Cправа № 643/1011/17 Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 33/790/692/17 ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року у відношенні ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як встановлено судом, Катькало В,Д. 24.11.2016 року о 04.55 керував транспортним засобом марки «TOYOTA TUNDRA», номерний знак НОМЕР_1, по пр. Московському, 122-Б у м. Харкові з ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, суддею було встановлено, що відносно ОСОБА_3 було складено протокол серії АП2 № 014519 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, як зазначив суддя, складення протоколу не свідчить про безумовне притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому не вбачав в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року, провадження по справі закрити. Крім того, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про дату та час розгляду адміністративного матеріалу він не був повідомлений, копію судового рішення не отримував, а про існування постанови дізнався 26.04.2017 року та того ж дня подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції виніс незаконну та необґрунтовану постанову, у звязку з тим, що до матеріалів справи не долучено завіреної належним чином постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і немає відомостей про набрання нею законної сили на момент вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення, який складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, доказів повторності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року не вказано жодних. Зазначає, що суддя не повинен був перекваліфіковувати дії ОСОБА_3, оскільки вимогам КУпАП такого не передбачено, у звязку з чим суддя повинен був закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на те, що адміністративний матеріал вже повертався для належного оформлення, проте, вказаний матеріал знову було направлено до суду без дотримання вимог ст. 256 КУпАП.

Заслухавши захисника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підстав вважати недотриманими вказані вимоги суддею першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Суд першої інстанції дослідивши матеріали справи обґрунтовано дійшов висновку щодо недоведенності повторності скоєння адміністративного правопорушення, як про те зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення АП1 №885440 від 24.11.2016 року з додатками, складеному відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з чим не встановив підстав для кваліфікації дій ОСОБА_3 саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП та кваліфікував за ч. 1 ст. 130 КУпАП межах вимог ст. 280 КУпАП враховуючи те, що стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є менш суворе, чим за ч. 2 цієї правової норми.

При цьому судом було встановлено, що факт відмови ОСОБА_3Д від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку підтверджується доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №885440 від 24.11.2016 року; поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та розпискою ОСОБА_3

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дана належна оцінка вказаним доказам, тому враховуючи наведене вище не знаходить підстав вважати необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст вказаних доказів, оскільки апелянтом не надано переконливих для того підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2