Провадження № 3/761/5258/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов Андрій Анатолійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, головний бухгалтер ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (Україна)», місцезнаходження підприємства: м. Київ, вул. Володимирівська, буд. 12, 4-й поверх,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №200 про адміністративне правопорушення, 15 червня 2017 року головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління спеціального аудиту Корнутій Н.Д. при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (Україна)» (код 39112319) було виявлено, що ОСОБА_1, обіймаючи згідно наказу № 5 від 26.05.2014 року посаду головного бухгалтера зазначено підприємства за адресою: м. Київ, вул. Володимирівська, буд. 12, 4-й поверх, вчинила правопорушення щодо порядку ведення податкового обліку, зокрема п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (Україна)» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2017 року на 1 093 016 грн. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, звертала увагу суду на те, що станом на час розгляду матеріалів адміністративного протоколу відносно неї рішення є неузгодженим, оскільки висновки Акта оскаржуються в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Відтак, до закінчення процедури адміністративного оскарження факт порушення порядку ведення податкового обліку ОСОБА_1 не може бути встановленим, а відповідні твердження посадової особи податкового органу, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.06.2017, відображають лише позицію однієї із сторін спору і не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податків вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку в формі умислу або необережності, і відповідно, не можуть бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Стаття 7 КУпАП зазначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст..245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

З матеріалів справи вбачається, що скаргою за №21/07-17-2 від 21 липня 2017 року ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (Україна)» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на результати документальної позапланової виїзної перевірки вказаного підприємства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2017 року, на підставі якої Головним управлінням ДФС у м. Києві було складено оскаржувальний Акт №314/26-15-14-04-01/39112319.

Отже, на теперішній час процедура оскарження триває, а відтак питання обґрунтованості та законності висновків, викладених в акті перевірки щодо допущених головним бухгалтером ТОВ «ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (Україна)» вимог податкового законодавства в ході ведення податкового обліку, є предметом розгляду Державної фіскальної служби України та оскільки на даний час скарга не розглянута, а тому оскаржувані нарахування є неузгодженими до отримання остаточного рішення за розглядом скарги.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що особа не зобов'язана доводити свою невинуватість у вчиненні делікту або іншого правопорушення.

Відповідно до п. 1. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки будь-яких інших доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення встановлено не було, а наявні у справі докази спростовують порушення нею порядку ведення податкового обліку, тому вважаю за необхідне закрити відносно останньої провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 163-1 ч.1 КпАП України, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.163-1 КУпАП, - закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Суддя :