Справа № 538/1718/16-п
Номер провадження3/541/4/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А.,

за участю секретаря Ніколаєнко М.В.

прокурора Петренко П.С.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої соціальним працівником Лохвицького територіального центру надання соціальних послуг, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

з приводу вчинення правопорушення передбаченого частиною 1 статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_2, яка з 17 липня 2016 року по 20 серпня 2016 року працювала головою Окружної виборчої комісії № 151.

Згідно проколу ОСОБА_2, перебуваючи на посаді голови окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 151, являючись посадовою особою юридичної особи публічного права та, згідно п.п. «и» п.1 ч.І ст.З Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за порушення повязані з корупцією, порушуючи вимоги передбачені ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Центральну виборчу комісію про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник у зв'язку із підписанням нею договорів про надання послуг та актів прийняття -передачі наданих послуг зі своєю матір'ю ОСОБА_3 ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнала, суду пояснила, що підписуючи договір про надання послуг зі своєю матір'ю вона не знала, що дані дії породжують конфлікт інтересів, так як її мати виконувала технічну роботу по прибиранню приміщення в якому розміщувалась комісія та її робота не впливала на хід виборчого процесу. Вона не вважає, що укладення договору не призвело до виникнення реального конфлікту інтересів, тому вона не повідомляла Центральну виборчу комісію.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в період часу з 17 липня 2016 року по 20 серпня 2016 року займала посаду голови окружної виборчої комісії № 151, являлась особою, тимчасово спеціально уповноваженою на виконання функцій держави щодо організації підготовки, проведення відповідних виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення додержання та однакового застосування законодавства, відповідно до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України», забезпечувала законний порядок проведення виборів, приймала рішення в межах повноважень, які були обовязковими для всіх субєктів та інших учасників виборчого процесу. Зважаючи на викладене, відповідно до пп. "и" п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_2 являлась суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязано осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Усупереч вищевказаних вимог статті 28 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» ОСОБА_2, будучи головою Окружної виборчої комісії № 151 не повідомила Центральну виборчу комісію про реальний конфлікт інтересів під час укладення 02 червня 2016 року договору про надання послуг технічного працівника зі своєю матір'ю ОСОБА_3, а в подальшому підписала акти приймання -передачі наданих послуг від 30.06.2016 року.

Тобто, ОСОБА_2 достовірно знаючи про те, що договір про надання послуг, який вона підписує від імені Окружної виборчої комісії та своєю матір'ю ОСОБА_3 породжує реальний конфлікт інтересів, всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, невідкладно у письмовій формі не повідомила безпосереднього керівника - Центральну виборчу комісію про наявність конфлікту інтересів. Тобто скоїла адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яке полягає у неповідомленні безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проявом реального конфлікту інтересів у виниклих правовідносинах суд вважає, суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2, який полягав у бажанні останньої покращити матеріальне становище своєї матері, та її службовими повноваженнями, що впливало на об'єктивність та неупередженість прийняття нею рішень щодо оплати по договору, на вчинення чи не вчинення під час виконання зазначених повноважень дій з перевірки належності виконаної, а можливо не виконаної роботи по цивільному договору, під час підписання актів прийняття-передачі наданих послуг.

Підтвердженням прояву реального конфлікту інтересів являється наявність двох договорів від 02.06.2016 року укладених ОСОБА_2, як головою окружної виборчої комісії та ОСОБА_3 про надання послуг діловода та технічного працівника, один з яких підписаний зі сторони ОСОБА_2 а інший ні. (а.с.29-31 ) Підписаним є договір про надання послуг технічного працівника, а акт прийому-передачі виконаних робіт підписаний ОСОБА_2 на суму 1596 грн. стосується наданих послуг діловода.(а.с. 32), хоча з пояснень ОСОБА_2 її мати надавала саме послуги технічного працівника, а не діловода.

Таким чином, суд вбачає підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП. При визначені виду й розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, її відношення до вчиненого, дані про особу, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень пов'язаних з корупцією як нею самою, так й іншими особами.

На підставі ст. 1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» та керуючись ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення та відповідно до санкції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень нуль копійок) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: О.А.Городівський