Справа № 214/3611/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли після дооформлення від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: пр-т. Гагаріна 39/53, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі на регульованому перехресті пр-ту Гагаріна та вул. Костенка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, проїжджаючи на дозволений «зелений» сигнал світлофору не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який, в свою чергу, в той момент виїхав на перехрестя, в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів. Після цього автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, рухаючись по інерції, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 та пасажир автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п.16.5 ПДР України.

ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання ОСОБА_6 розписки, довідками про доставлення СМС-повідомлень про виклик до суду. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_7 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за його відсутності на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу, зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №362658 від 17.11.2016 року, 25.10.2016 року приблизно о 20.00 год. на автодорозі на перехресті пр-ту Гагаріна та вул. Костенка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відбулася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4

За фактом виникнення ДТП відповідні відомості зареєстровано Саксаганським ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області в ЖЕО за №21820 від 25.10.2017 року, що підтверджується карткою первинного обліку інформації та рапортом слідчого Колесника С.Ф.

Враховуючи характер перехрестя, де відбулася ДТП, яке є регульованим, оцінюючи дії ОСОБА_2 на відповідність його дій як учасника дорожнього руху вимогам ПДР України, а також встановлюючи механізм виникнення ДТП, суд керується положеннями п.п.16.5-16.10 ПДР України.

Відповідно до схеми місця ДТП, фото-таблиці та протоколу огляду від 25.10.2017 року, ДТП сталася на перехресті, регульованому світлофором, за відсутності будь-яких обмежень видимості чи оглядовості та з дорожньою розміткою 1.1, 1.12 та двома смугами руху по одній в кожному напрямку, розділених між собою дорожньою розміткою 1.1 «вузька суцільна лінія». Автомобіль марки Daewoo Sens, р/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 рухався по вул. Костенка з боку вул. ОСОБА_8 в напрямку до вул. Героїв АТО в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в той час як автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, рухався по пр-ту Гагаріна з боку майдану Горького та виїхав на перехрестя вул. Костенка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Відповідно до п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.5 ПДР України, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам. Що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно письмових пояснень учасників ДТП, на момент виникнення зіткнення транспортних засобів на встановленому на перехресті світлофорі було увімкнено дозволяючий рух зелений сигнал за напрямком руху автомобіля НОМЕР_1.

Аналізом дійсних обставин справи та характеру руху кожного з учасників ДТП, суд приходить до висновку, що фактично ДТП сталася в момент початку проїзду регульованого перехрестя автомобілем НОМЕР_1, та завершення його проїзду водієм автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який на той момент не встиг завершити маневр проїзду перехрестя. Оскільки ОСОБА_2 не надав дорогу водієві ОСОБА_3 задля завершення ним маневру проїзду регульованого перехрестя, суд приходить до висновку про дійсність допущення ним порушень п.16.5 ПДР України, що стало однією з причин виникнення ДТП.

Оцінку діям іншого учасника ДТП водія ОСОБА_3 суд не надає, оскільки в розумінні ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зясовує обставини щодо наявності/відсутності вини в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто розглядає справу у визначених законом межах за конкретним субєктом, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як слідує з рапорту слідчого Колесника С.Ф., під час проведення перевірочних заходів та встановлення обставин ДТП зясовано, що водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2 отримав травми у вигляді забиття мяких тканин спини, а пасажир його автомобіля ОСОБА_9 забиття мяких тканин спини та поперекового відділу хребта.

Згідно заяви від 17.11.2016 року, пояснень від 25.10.2016 року, від проходження СМЕ на встановлення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень останній відмовився, вважаючи отримані травми незначними; від проходження огляду на встановлення стану алкогольного/наркотичного спяніння в КП «Криворізький ПНД» ДОР ОСОБА_2 також відмовився, що підтверджується висновком від 25.10.2016 року.

Однак, як слідує з листа Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області №48.5/2-ЖЕО-847 від 09.03.2017 року, з огляду на відсутність доказів отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_9 внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не менш як середнього ступеню тяжкості, відомості за фактом ДТП, що мала місце 25.10.2016 року, до ЄРДР не вносились, досудове розслідування не проводилось.

Відповідно до диспозиції норми ст.124 КУпАП, з урахуванням положень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови відсутності в його діях ознак складу злочину за ст.286 КК України.

Позаяк, згідно ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення, може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

Враховуючи механізм виникнення ДТП, його наслідки та відсутність заяв з боку потерпілих щодо вчиненого кримінального правопорушення, а так само доказів отримання ними тілесних ушкоджень не менш як середнього ступеню тяжкості, з огляду на доведеність вини ОСОБА_2 у виникненні ДТП, суд приходить до висновку про правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення 25.10.2016 року та на час розгляду судом справи визначений ч.2 ст.38 КУпАП строк для накладення на нього адміністративного стягнення сплинув у звязку з тривалим перебуванням матеріалів справи на дооформленні, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247 ч.1 п.7, 268, 280, 283, 284 ч.1 п.3, 287-289 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко