Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/1104/17 Суддя в 1 інстанції Курдюков В.М.
№ провадження 33/778/470/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, справу за апеляційною скаргою останнього на постанову (з урахуванням виправлень) Токмацького районного суду Запорізької області від 12 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. в дохід держави, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що він 26 березня 2017 року, о 20 год. 30 хв., в м. Токмак по вул. Дружби, керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 11028, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння білків очей). Від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці та в Токмацькій ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заперечує свою вину у скоєнні правопорушення, зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, та такою що винесена з порушенням норм права, без належного вивчення та надання правової оцінки доказам по справі. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, повістку про виклик до суду він не отримував та крім того він не знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки була відсутня сама подія адміністративного правопорушення, він не вчиняв жодного правопорушення.

У звязку з наведеним просить скасувати постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 12 травня 2017 року та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 в апеляційному суді на підтримання доводів його апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №172467 (а.с. 2), при цьому, сам ОСОБА_2 від дачі пояснень та підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився; пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 3), яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшов своє підтвердження і в ході апеляційного перегляду справи.

Доводи апеляційної скарги апелянта щодо відсутності події адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом він не керував є його позицією захисту, направленою на уникнення від адміністративної відповідальності, яка повністю спростовується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним повноваженою особою саме у відношенні ОСОБА_2 за фактом відмови від проходження медичного огляду особою, яка керувала транспортним засобом та мала ознаки алкогольного спяніння.

Не можна погодитись і з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неякісного складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та невідповідності зазначеної в ньому інформації фактичним обставинам справи.

Всупереч доводам апеляційної скарги, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №172467, складеному відносно ОСОБА_2, зазначені дата і місце його складення, посада особи, яка його склала, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків. Протокол підписаний особою, яка його склала, свідками, в ньому також зроблено запис про відмову ОСОБА_2 підписати протокол.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2, повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в ньому чітко зазначені всі фактичні обставини правопорушення, які в подальшому знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду справи.

Посилання апелянта на відсутність підтвердження виклику його в судове засідання та порушення судом ст.268 КУпАП, спростовуються наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями з яких вбачається, що повістки про виклик до суду були доставлені одержувачу ОСОБА_2 із зазначенням тексту, дати та часу їх доставлення (а.с. 9, 10). А отже суд першої інстанції вірно дійшов висновку про належне повідомлення ОСОБА_2 щодо місця та часу розгляду справи і відповідно до положень ч.1 ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутності.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_2 раніше 8 разів притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, як за керування транспортним засобом в стані спяніння, так і за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, та призначив правопорушнику стягнення в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 12 травня 2017 року (з урахуванням виправлень до неї згідно постанови того ж суду від 9 червня 2017 року), якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. в дохід держави, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1