АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2225/17Суддя 1 інстанції Гринь Н. Г.
Номер провадження 33/774/84/К/17Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

17 липня 2017 року

17 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, водій ОСОБА_3, 29.03.2017 року о 03-40 годині, у м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого, біля будинку 30, керував транспортним засобом автомобілем марки "GELLY MK CROSS", реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності) і від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду водій ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи прийняте рішення про визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №145513; пояснень ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції як на доказ вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУапАП посилається на пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як поняті в присутності яких, ОСОБА_3 начебто відмовився від проходження медичного огляду на предмет вживання алкоголю, але дані свідки не були допитані судом першої інстанції безпосередньо. Крім того, згідно тексту протоколу незрозуміло від якого саме огляду відмовився ОСОБА_3, оскільки в протоколі ним було зазначено, що він сам просив працівників поліції пройти тестування на його стан. Також, апелянт звертає увагу суду, що в поясненнях свідків - працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є протиріччя відносно того, ким складені пояснення свідків. Крім того, ці свідки зазначали про наявність пояснень ОСОБА_3 де зазначено, що останній відмовився від огляду на стан сп'яніння, але матеріали провадження ніяких пояснень від ОСОБА_3 не містить. Запис з нагрудної камери поліцейського також не містить підтвердження факту відмови ОСОБА_3 від огляду на стан сп'яніння в спеціалізованому медичному закладі. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснював, що про керування автомобілем водієм ОСОБА_3 та відмову останнього від проходження медичного огляду він особисто не чув, а знає про це зі слів інспектора ОСОБА_5., а також те, що ОСОБА_3 пропонував пройти огляд в медичному закладі, але так як протокол було вже складено в проходженні огляду у медичному закладі працівниками поліції ОСОБА_3 було відмовлено. Крім того, апелянт звертає увагу на розбіжність часу затримання ОСОБА_3 та складання протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_2 апеляційну скаргу захисника підтримали з викладених у ній підстав, та ОСОБА_3 пояснив, що

29 березня 2017 року о 03-40 год. він разом із своєю знайомою їхав з лікарні і зупинився біля кінотеатру «Олімп» біля аптеки де до нього під'їхав автомобіль поліції. Після перевірки документів йому було запропоновано вийти з автомобіля та повідомлено, що він, начеб-то, перебуває у стані алкогольного сп'яніння. На його прохання надати йому захисника інспектором поліції було відмовлено, понятих він зблизька не бачив, було 2 людей, який привіз інший екіпаж поліції і вони стояли неподалік від патрульної машини і щось підписували. На вимогу пройти медичний огляд в медичному закладі працівники поліції йому відмовили, мотивувавши тим, що протокол про відмову від проходження медичного огляду відносно нього вже складений.

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши в межах підготовки справи до судового розгляду запис з нагрудної камери, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 145513 від 29 березня 2017 року водій ОСОБА_3 29 березня 2017 року близько 03-40 год. у м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого, біля будинку 30, керував транспортним засобом автомобілем марки "GELLY MK CROSS", реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності) і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Як на доказ відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння суд першої інстанції послався на пояснення свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, але ці пояснення не можна вважати як допустимий доказ, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - це працівники поліції, які затримували ОСОБА_3 та є зацікавленими особами, оскільки вони складали протокол про адмінправопорушення.

Крім того, сам протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_3, спростовує пояснення цих свідків, оскільки в самому протоколі ОСОБА_3 написав, що час складання протоколу та його затримання не відповідає дійсності і крім того він просив працівників поліції оглянути його в медичному закладі на його стан, в чому йому було відмовлено.

Крім того, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступу до відеозаписів з них п. 3.5 передбачено, що після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери АЕО №143, який додано до матеріалів справи, запис оформлення протоколу відносно ОСОБА_3 є неповним, оскільки він закінчується на моменті коли ОСОБА_3 сідає в патрульний автомобіль для поїздки до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Таким чином, відеозапис нагрудної камери не спростовує пояснення ОСОБА_3 про погодження на його огляд на встановлення сп'яніння.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_3, доводи його апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження провини ОСОБА_3, якого звинувачують у відмові від проходження будь-якого огляду на встановлення стану сп'яніння, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції від 27 червня 2017 року підлягає безумовному скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара