Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

потерпілого ОСОБА_5,

представника потерпілого ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 28 листопада 2016 року о 10 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем LandRover д/н НОМЕР_2 на перехресті вул. Сумська - вул. Амурська в м. Києві, всупереч вимогам п.11.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) за відсутності дорожньої розмітки на перехресті не врахував ширини проїзної частини відповідного напрямку руху і безпечного інтервалу між ними, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Subaru д/н НОМЕР_3, від чого автомобільLand Rover д/н НОМЕР_2 відкинуло назад і сталося зіткнення з автомобілем Land Rover д/н НОМЕР_4, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких зазначає про порушення суддею норм процесуального права та неповноту дослідження обставин справи, зокрема, його пояснень, оскільки справу розглянуто без його участі і за відсутності даних про своєчасне його сповіщення про місце

__________________________________________________

Справа № 33/796/1121/2017 Постанова винесена суддею Бойком О.В.

Категорія: ст.124 КУпАП

і час розгляду, адже судові повістки, копії яких наявні в справі, він не отримував. При цьому категорично стверджує про те, що вимог ПДР не порушував, висловлює незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, оскільки рухався по головній дорозі, і вважає, що водій автомобіля "Subaru", який з'їжджав з головної дороги, згідно з п.16.11 ПДР повинен був дати йому перевагу.

Також вказує на недотримання інспектором поліції вимог п.4 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, оскільки в схемі місця ДТП не зазначено ширину проїзної частини з роздільними смугами, розташування дорожньої розмітки, координати зіткнення відносно сталих об'єктів, і наявні виправлення.

Тому просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, пропуск якого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що з вказаних раніше причин не брав участь у розгляді справи, інформація про місце, дату і час її розгляду була відсутня і на офіційному Веб-порталі "Судова влада". Про існування постанови дізнався лише 27.02.2017 року, коли звернувся до Управління патрульної поліції м. Києва із заявою про повернення тимчасово вилученого посвідчення водія після закінчення терміну дії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу і просив їх задовольнити; пояснення захисника ОСОБА_4, який, крім викладеного в апеляційній скарзі, зазначив про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не вказано, хто яким транспортним засобом керував і які транспортні засоби було пошкоджено, напрямок руху з деталізацією руху по головній чи другорядній дорозі, про оформлення схеми місця ДТП чорнилами різного кольору та різними почерками, відсутність у ній інформації про напрямок руху транспортних засобів, наявні виправлення, поверховість відібраних у водіїв пояснень, у зв'язку з чим просив постанову судді скасувати і повернути матеріали справи на додаткове оформлення; пояснення потерпілого ОСОБА_5 і представника потерпілого ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; опитавши правопорушника та потерпілого про обставини пригоди, свідка ОСОБА_7, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 під час її розгляду присутнім не був, дані про своєчасне його сповіщення про місце і час судового засідання, а також дату отримання копії постанови судді відсутні. Представник ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи 28.02.2017 року, вперше апеляційна скарга в його інтересах була подана ОСОБА_8 06.03.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку, і постановою Апеляційного суду міста Києва від 20.03.2017 року повернута, оскільки ОСОБА_8 не долучила передбачені ст.271 КУпАП документи на підтвердження своїх повноважень. 29.03.2017 року ОСОБА_3 особисто направив поштою апеляційну скаргу. А тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що 28.11.2016 року він, керуючи автомобілем Land Rover д/н НОМЕР_4, рухався по вул. Сумській вгору із швидкістю приблизно 40 км/год. за автомобілем Land Rover д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Коли зупинився перед пішохідним переходом і збирався повертати праворуч, відбулося зіткнення між автомобілем під керуванням ОСОБА_3 і автомобілем "Subaru", яким керував ОСОБА_7 Обставини ДТП детально описати не може, оскільки звернув увагу на жінку-пішохода, яка переходила проїзну частину в місці, де рухався автомобіль "Subaru", і вказаний автомобіль відкинуло до пішохода. Після цього транспортні засоби зупинилися, а через кілька секунд автомобіль Land Rover д/н НОМЕР_2 став рухатися заднім ходом і здійснив зіткнення з його автомобілем. Вважає, що ОСОБА_3 рухався прямо, оскільки повністю виїхав на перехрестя, і у разі, якщо б він повертав праворуч, траєкторії транспортних засобів не перетиналися.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що, керуючи автомобілем "Subaru", рухався по головній дорозі по вул. Амурській прямо із швидкістю приблизно 40 км/год. і пригальмував перед пішохідним переходом. В момент перетину перехрестя з його автомобілем здійснивзіткнення автомобіль Land Rover д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 і який рухався прямо і повинен був дати йому дорогу. Після зіткнення вказаний автомобіль відкотився назад і зіткнувся з автомобілем Land Rover д/н НОМЕР_4.

Згідно з схемою місця ДТП, на якій зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, місця зіткнення транспортних засобів, осип їх уламків, розташування дорожніх знаків і транспортних засобів після пригоди, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження лівої частини автомобіля Subaru д/н НОМЕР_3, передньої і задньої частин автомобіля Land Rover д/н НОМЕР_2 та передньої частини автомобіля Land Rover д/н НОМЕР_4), зіткнення сталося на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг - вулиць Сумської і Амурської, де відсутня дорожня розмітка. У відповідності із знаками пріоритету керований ОСОБА_3 автомобіль Land Rover д/н НОМЕР_2 рухався по головній дорозі - вул. Сумській, яка продовжується у разі повороту праворуч на вул. Амурську. Керований ОСОБА_5 автомобіль Land Rover д/н НОМЕР_4 рухався позаду автомобіля Land Rover д/нНОМЕР_2, а автомобіль Subaruд/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 - перпендикулярно справа наліво відносно напрямку їх руху по головній дорозі - вул. Амурській, яка за умови руху прямо переходить у другорядну дорогу - вул. Гвардійську. Місце зіткнення між автомобілями Subaru д/н НОМЕР_3 і "Land Rover" д/н НОМЕР_2 знаходиться приблизно посередині перехрестя, а між автомобілями Land Rover д/н НОМЕР_2 і "Land Rover" д/н НОМЕР_4 - на вул. Сумській, по якій вони рухалися.

Оскільки вказані докази, а також протокол про адміністративне правопорушення об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Дійсно, матеріали справи не містять даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи, і її розглянуто в його відсутності. Однак при розгляді справи в апеляційному суді правопорушник отримав можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористався ними, в тому числі дав пояснення по суті правопорушення. Однак такі пояснення та доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що 28.11.2016 року, керуючи автомобілем LandRover д/н НОМЕР_2, рухався по головній дорозі із швидкістю приблизно 40 км/год. і на перехресті мав намір повернути праворуч, де продовжується головна дорога. В цей момент відбулося зіткнення з автомобілем "Subaru", який рухався прямо через перехрестя, з'їжджав з головної дороги на другорядну і якого до цього він не бачив. Після зіткнення його автомобіль відкотився назад і зіткнувся з автомобілем Land Rover д/н НОМЕР_4.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_3, слід зазначити, що вони повністю спростовуються викладеними раніше доказами, дані в яких об'єктивно свідчать про те, що за умови повороту праворуч та виконання правопорушником вимог ПДР зіткнення керованого ним автомобіля Land Rover д/н НОМЕР_2 з автомобілем "Subaru" не могло відбутися, оскільки траєкторії руху цих транспортних засобів не перетиналися. Недоречними є і посилання в апеляційній скарзі на порушення ОСОБА_7, який також рухався по головній дорозі, вимог п.16.11 ПДР, тлумачення якого ОСОБА_3 на свою користь суперечить змісту цієї норми.

А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Схема місця ДТП складена в присутності водіїв - учасників пригоди і підписана ними без застережень. Правильність зафіксованої в схемі інформації ОСОБА_5 і ОСОБА_7 підтвердили і в суді апеляційної інстанції. Відсутність у схемі дорожньої розмітки об'єктивно пояснюється її відсутністю на перехресті, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Що стосується виправлень назв вулиць, то з цього приводу ОСОБА_5 зауважив, що вони робилися в його присутності на місці оформлення ДТП. А тому підстави визнавати цей доказ недопустимим відсутні.

Надуманими є і доводи захисника про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки цією нормою не передбачено обов'язкове зазначення в протоколі відомостей про те, хто з учасників пригоди керував яким транспортним засобом, рух по головній чи другорядній дорозі і його напрямок.

Відомості про те, хто і яким транспортним засобом керував, наявні в матеріалах справи і ніким не оспорюються. Дані про напрямок руху транспортних засобів, а так само про рух по головній та другорядній дорозі містяться в поясненнях водіїв, схемі. При цьому посилання захисника на те, що ОСОБА_7 рухався по другорядній дорозі, не відповідають дійсності.

У суді апеляційної інстанції правопорушник мав можливість дати детальні пояснення про обставини пригоди, він та захисник могли уточнити ці обставини у інших учасників ДТП. Таким чином неповнота відібраних поліцейськими пояснень не може бути підставою для скасування постанови судді і направлення справи на додаткове оформлення.

Крім того, захисник заявив клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, підстав для задоволення якої суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки у справі достатньо доказів для прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги, і потреба у спеціальних знаннях відсутня.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП, як то характеру вчиненого правопорушення, яким спричинено наслідки у виді істотної матеріальної шкоди, особі порушника і ступеню його вини тощо.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 /шість/ місяців, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн