Справа №: 343/1422/17
Провадження №: 3/0343/320/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Керніцький І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, українця, громадянина України, працюючого на посаді директора Долинського ВУВКГ, одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»я, вул.Карпатська,4/4, Долинського району Івано-Франківської області, до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працюючи на вищевказаній посаді, допустив порушення подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов»язкових платежів), а саме невчасно сплатив суму самостійно визначеного податкового зобов"язання з податку на додану вартість, чим порушив п.п.57.1, 57.3 ст.57 Податкового кодексу України.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

11.08.2017 року, при перевірці Долинського ВУВКГ, яке розташоване за адресою: м.Долина, вул. Б.Хмельницького,57, було виявлено, що ОСОБА_1- директор Долинського ВУВКГ, несвоєчасно подав платіжне доручення на перерахування до сплати податків та зборів (обовязкових платежів), а саме: невчасно сплатив суму самостійно визначеного податкового зобовязання з податку на додану вартість, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду пояснення щодо виникнення заборгованості з податку на додану вартість за №360 від 12.09.2017 року, в якому вказано, що в Долинському ВУВКГсклалося важке фінансове становище у звязку з невідшкодуванням підприємству різниці в тарифах. Станом на 01.01.2016 року згідно протоколу №1 територіальної комісії з питань узгодження заборгованості в різниці в тарифах сума заборгованості становить-13220064,00 грн. В травні 2017 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №332 від 18.05.2017р. «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю та встановленими тарифами з водопостачання та водовідведення, що затверджувалися органами місцевого самоврядування». Відповідно до Постанови перерахування коштів субвенції здійснюється за наявності боргу з податку на додану вартість. Враховуючи те, що діючий тариф не забезпечує беззбиткової діяльності підприємства на послуги з водопостачання та водовідведення, підприємство опинилося в край важкому фінансовому становищі, тому в першу чергу виплачувалася зарплата працівникам і відповідно всі податки нараховані на зарплату, придбання паливно-мастильних матеріалів та оплата електроенергії, спачувати нарахований ПДВ підприємство не мало фінансової можливості. Тому, станом на 01.06.2017 року накопичений борг по ПДВ становив 1091268,59 грн. Згідно договору №01 від 07.06.2017р. р. підприємство отримало субвенцію з ДБ вищезгаданий борг було погашено.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 412 від 17.08.2017 року та актом перевірки від 11.08.2017 року № 7214/09-19-12-05/03361626.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, оскільки він допустив порушення подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов»язкових платежів), а саме невчасно сплатив суму самостійно визначеного податкового зобов"язання з податку на додану вартість, чим порушив п.п.57.1, 57.3 ст.57 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Беручи до уваги зазначене, а також враховуючи характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, зокрема, усунення заподіяної шкоди, суд вважає, що ОСОБА_1, на підставі ст. 22 КУпАП слід звільнити від відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого та обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, ст.4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 22, 283,284 КУпАП,суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення, та звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: