АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1422/17 Номер провадження 33/786/562/17Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 12 травня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в наступному.

24.02.2017 року, близько 17.00 год., ОСОБА_2, в м.Кременчук Полтавської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, млява мова та запах алкоголю з ротової порожнини). Після зупинки транспортного засобу на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного приладу та відмовився від огляду в Кременчуцькому наркологічному диспансері, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_2 24.02.2017 року, о 16.24 год., керуючи транспортним засобом „ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2, на проспекті ОСОБА_3 в районі зупинки громадського транспорту „Радянської Армії в м.Кременчук Полтавської області, при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності даного маневру та допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.10.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Після цього, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на проспекті ОСОБА_3 в м.Кременчук Полтавської області, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, тобто порушив п.2.10 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі, оскільки притягнення до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП є неправомірним, а при винесенні постанови, суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання провини у скоєному.

Зазначив, що судом враховано показання працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, як свідків у справі, що є грубим порушенням ст.272 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом заперечує та вказує, що в момент спричинення дорожньо-транспортної пригоди знаходився в салоні автомобіля в якості пасажира.

Окрім того, внаслідок зіткнення, пошкодження, отримані автомобілями є не значними, а постраждалі особи відсутні.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання, в судові засідання, призначені до розгляду на 16.06.2017 року та 03.07.2017 року, не зявились, не повідомивши суд про причину своєї неявки.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши апеляційну скаргу в її межах, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність подій адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 24.02.2017 року та матеріалами доданими до них.

Висновок судді ґрунтується на обєктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проведено у встановленому законом порядку.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, інспектором 2 роти батальйону УПП в м.Кременчук ДПП ОСОБА_5 запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння, від проходження якого останній відмовився, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння також підтверджується рапортом інспектора роти 2 батальйону УПП в м.Кременчук ДПП ОСОБА_8

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Тому, доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином обґрунтована сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

Разом з тим, суд також визнав ОСОБА_2 винуватим в тому, що керуючи транспортним, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із транспортним засобом, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.

Положення ст.124 КУпАП вказують на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Посилання апелянта на відсутність доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до схеми місця ДТП від 24.02.2017 року, відображено уявний рух автомобіля та зафіксовано місце його подальшого зіткнення, по відношенню до якого автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 завдано пошкодження у виді подряпини правого переднього крила, подряпини переднього бамперу з правого боку, розбиття правого переднього покажчика повороту. Водночас, транспортний засіб „ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2, отримав пошкодження лакофарбового покриття та металу лівої сторони кузову.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4В,, який зазначив, що рухаючись у другій смузі руху автомобільної дороги на зелений сигнал світлофору, помітив автомобіль НОМЕР_1, синього кольору, під керуванням ОСОБА_2, який здійснив різку зміну маневру руху з правої на ліву смугу руху та завдав удару в праву передню частину автомобіля НОМЕР_3.

Свідок ОСОБА_9, в наданих ним поясненнях, вказав, що став очевидцем того, як автомобіль НОМЕР_1, синього кольору, під керуванням ОСОБА_2, змінюючи смугу руху, здійснив зіткнення лівою стороною кузову із правою стороною транспортного засобу „Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дані обставини також підтверджуються рапортом інспектора 2 роти батальйону УПП в м.Кременчук ОСОБА_5

З огляду на вказане, в діях ОСОБА_2 наявні порушення правил дорожнього руху, що знаходяться в причинному звязку з скоєною дорожньо-транспортною пригодою.

Підстави, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи та доводять причетність ОСОБА_2 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, суд визнав ОСОБА_2 винуватим в тому, що після вчинення дорожньо-транспортної події останній залишив її місце.

Положення ст.122-4 КУпАП вказують притягнення до адміністративної відповідальності за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10(а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відсутність транспортного засобу „ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2, на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2017 року та схемою місця ДТП від 24.02.2017 року.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_9, ОСОБА_2 відразу після вчинення ДТП, залишив місце пригоди та почав втікати в напрямок м.Полтави, після чого свідок розпочав наздоганяти правопорушника та зупинив останнього по вул.Некрасова в м.Кременчук.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_2 перебував з явними ознаками алкогольного спяніння (квола хода та характерний запах алкоголю), а в автомобілі НОМЕР_1, нікого, окрім водія, не було. В звязку із вказаним, ОСОБА_9 викликав працівників поліції.

Відповідно до рапорту інспектора 2 роти батальйону УПП в м.Кременчук ОСОБА_5, про дорожньо-транспортну пригоду працівники поліції дізналися із виклику заявника (ОСОБА_9М.). По виїзду за місцем пригоди було виявлено свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_2, водія транспортного засобу „ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_2, на якому було виявлено механічні пошкодження кузову. При цьому ОСОБА_2 перебував з явними ознаками алкогольного спяніння.

Тому, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, є правильним та сумнівів не викликає.

Доводи апелянта про відсутність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом є безпідставними та такими, що повністю спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_9 та наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання щодо не значних механічних пошкоджень, та, як наслідок, відсутності потерпілих, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 автомобілю НОМЕР_3, завдано пошкодження, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_4

Окрім того, протоколи про адміністративні правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КУпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 12 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай