Справа № 463/4178/16-п Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/783/49/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 23 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 275,60 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 25.08.2016 року о 01.35 год. на вул. І.Франка, 91 у м.Винники, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначає, що суд не забезпечив йому можливості взяти участь в судовому засіданні та надати пояснення по суті справи та спростувати інформацію, зазначену протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки перебував за кордоном, також представник апелянта не зміг з'явитись в останнє судове засідання, оскільки перебував у відрядженні та повідомив в телефонному режимі про це секретаря судових засідань.

Крім цього, ОСОБА_4 вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано взято до уваги покази алкотестера «Драгер», оскільки апелянт не погоджується з його результатами, огляд проведено з порушенням вимог законодавства щодо проведення огляду водіїв на предмет виявлення стану сп'яніння, а тому вважає його не дійсним. Крім цього, судом не допитано свідка ОСОБА_5, який може підтвердити, що ОСОБА_2 був тверезий, також апелянт вказує на розбіжності анкетних даних свідка ОСОБА_6 і на його думку це істотно впливає на вирішення справи по суті

Розглянувши матеріали справи № 463/4178/16-п, заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 396905 від 25.08.2016 року (а.с.2), даними газоаналізатора «Драгер» від 25.08.2016 року та показав результат 1.35 проміле (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25.08.2016 року (а.с.6-7), свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №12-01/5302, яке чинне до 02.11.2016 року та видане щодо газоаналізатора «Драгер» заводський №ARBL-0777 (а.с.40), сертифікатами затвердження типу засобів вимірювальної техніки та відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані щодо можливості використання газоаналізаторів «Драгер» в Україні (а.с.41).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Покликання апелянта на те, що суд взяв до уваги результати газоаналізатора «Драгер», оскільки такі на думку апелянта є недійсними, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції надав належну оцінку зазначеним результату щодо його допустимості та належності, та обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо наявних в матеріалах справи розбіжностей в анкетних даних свідка ОСОБА_6, апеляційний суд приходить до висновку про те, що такі жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 та не перешкоджало суду розглянути по суті наявні матеріали справи, які були достатніми для винесення рішення.

Також апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції постановив рішення без участі правопорушника, оскільки ОСОБА_2 неодноразово не з'являвся на виклики до суду першої інстанції і не повідомляв про причини своєї неявки (в матеріалах справи відсутні будь-які дані про поважність причин неявки в останнє засідання 23.11.2016 року як апелянта, так і його представника).

Отже, постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області підпис Березюк О.Г.

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 18.01.2017 року

Суддя Апеляційного суду Львівської області Березюк О.Г.

Копія виготовлена 18.01.2017 року

Помічник судді Кульматицький С.М.