Провадження № 33/795/31/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого ПП «Адмірал»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 23 листопада 2016 року, близько 00-39 год., ОСОБА_1, в м. Чернігові по вул. Зелена, 22, керував автомобілем «ГАЗ-330202 ПЕ», д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В порушення вимог ст. 268 КУпАП, судом першої інстанції справу розглянуто за його відсутності, про день та час слухання справи його належним чином не повідомлено, що позбавило його можливості давати пояснення, заявляти клопотання та надавати докази. Вказує, що в зазначений у протоколі час він за кермом не був, про що давав відповідні пояснення та відмовився від його підписання.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 вдруге не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

З рапорту молодшого інспектора РПО Гайдука В.М. вбачається, що під час патрулювання по вулиці Київській, на перехресті з вулицею Гонча, побачили, як в автомобілі «Газель», за кермом, сидів молодий чоловік, а у нього на руках сиділа жінка. Побачивши патрульних, вказаний автомобіль почав швидше їхати та намагався зникнути з поля зору. Згодом, вказаний транспортний засіб був зупинений на вулиці Зеленій. Під час розмови водій повідомив, що вживав спиртні напої. Для складання протоколу про адміністративне правопорушення був викликаний наряд поліцейських.

З досліджених в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що в їх присутності відносно ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення за те, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджувалось медичним висновком. Також в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від підписання складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.8-9).

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 4) ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно висновку від 23.11.2016 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, останній перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 6).

Згідно запису події з нагрудної відеокамери патрульних від 23.11.2016 року, ОСОБА_1 визнав, що рухався на автомобілі в стані алкогольного сп'яніння, згоден, що порушив Правила дорожнього руху, погодився залишити транспортний засіб та не їхати в такому стані. Від проходження на приладі «Драгер» відмовився, так як не заперечував алкогольне сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки дане твердження не знайшло свого підтвердження ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій, та спростовується вище вказаними доказами.

Неналежне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи хоча і є порушенням процесуальних норм при розгляді справи в суді 1 інстанції, але воно не є підставою для скасування постановленого щодо нього судового рішення, оскільки висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення в цілому ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно. Тому твердження апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 294, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Шахова