АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1430/17 Номер провадження 33/786/559/17Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, ПП „Литвинов пасажирські перевезення, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 19.02.2017 року, о 18.30 год., по вул.Європейська в м.Полтава, керував автомобілем „Opel Astra, д.н.з ВІ 0060 СА, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проведено зі згоди водія із застосуванням приладу алкотестер „Драгер в присутності двох свідків. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Працівником поліції не наведено явних ознак алкогольного спяніння, а тому підстави для проведення огляду були відсутні.

Водночас, не було розяснено права особи щодо процедури проходження огляду на стан спяніння та не запропоновано пройти огляд на стан спяніння в медичній установі.

Окрім того, ставить під сумнів достовірність та обєктивність показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які судом першої інстанції не перевірено.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час слухання на розгляд справи не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, при прийнятті свого рішення, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Вказав, що наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом події.

Однак, вказані висновки суду суперечать матеріалам справи та зібраним по справі доказам, про що вірно зазначив апелянт.

Так, підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, стало виявлення працівниками поліції, під час зупинки транспортного засобу, перебування водія в стані алкогольного спяніння на що вказують результати проведення огляду на стан спяніння.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735,

огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, жодних ознак перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч положенням вказаної Інструкції, не наведено.

Згідно п.п. 6, 7 Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Але, відповідно до матеріалів справи та переглянутого відеозапису, працівниками поліції не запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора „Драгер. Окрім того, після проведення огляду та залучення двох свідків, не зясовано думку водія щодо результатів огляду, чим обмежено його право на проходження огляду на стан спяніння в медичній установі.

Відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що огляд на стан алкогольного спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору, проведено працівниками поліції з порушеннями вимог чинного законодавства, що ставить під сумнів обєктивність результатів його проходження.

Окрім того, судом першої інстанції при визнанні ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо достовірності наданих ними, після проведення огляду, пояснень.

Беручи до уваги той факт, що обставини правопорушення, викладені в матеріалах справи не містять жодних належних даних, які б свідчили про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а відповідно, дані про наявність в її діях обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні.

З огляду на вказане, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, не узгоджується з матеріалам справи, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, постанову районного суду не можливо визнати законною і вона підлягає безумовному скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай