№ 204/2801/17
№ 3/204/1095/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дружинін К.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 105749 від 02.05.2017 року, водій ОСОБА_1, 02.05.2017 року о 09 годин 30 хвилин, в м. Дніпро по вул. Кротова, керував автомобілем НОМЕР_1, під час зміни напрямку руху не вказав сигнал світовим показником повороту, під час перевірки документів у водія виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд на стан спяніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням Alcotest 6820 прилад ARHK 0044 в присутності двох свідків, водій порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в керуванні транспортним засобом з ознаками чи в стані алкогольного спяніння не визнав. Суду пояснив, що загалом не відмовлявся від проходження медичного огляду. Він не погодився з результатами алкотестеру, не заперечував щодо проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, щоб спростувати отримані результати, але працівники поліції обмежились складанням протоколу на місці.

Ознайомившись із матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зокрема повинно бути зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (що зумовлює порушення п. 2.9 а ПДР України), та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (що зумовлює порушення п.2.5 ПДР України).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не встановлено обєктивну та субєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки викладені в протоколі обставини не відповідають зазначеному нормативному акту - п. 2.9 а ПДР України, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, роздруківка спеціального засобу для тестування на алкоголь є непридатною до читання, що унеможливлює встановлення даних пристрою, при цьому акт огляду на стан алкогольного спяніння не містить дати його складання, а тому зазначені докази у справі не можна вважати належними та допустимими.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкоголю. В судовому засіданні заявив про недовіру результатам алкотестеру. Однак, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, у разі заперечення отриманих даних щодо стану спяніння за допомогою алкотестеру, ОСОБА_1 не був направлений до медичного закладу для встановлення чи спростування стану спяніння належним чином.

З метою перевірки дійсності даних спеціального технічного засобу алкотестеру, перевірки документів, що підтверджують допустимість його застосування, та усунення протиріч між показами ОСОБА_1 і отриманим результатом, судом двічі викликалась у судове засідання особа, яка порушила провадження у справі інспектор патрульної поліції ОСОБА_2, однак останній до суду не зявився.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні документи щодо відповідності даного технічного засобу вимогам закону, а саме сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що огляд на стан спяніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання факту спяніння недійсним

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Строк апеляційного оскарження постанови суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя К.М. Дружинін