Справа № 308/3631/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника Закарпатської митниці ДФС - Селеша О.Я., захисника - Кондратенка Д.В., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника Кондратенка Д.В. на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 16.08.2017 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Йорданії, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1, студент 3-го курсу Ужгородського Державного Університету

за ч.1 ст. 483 МК України.

Даною постановою ОСОБА_3 визнаний винним у переміщенні через митний кордон України легкового автомобіля з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для його переміщення підробленого документа.

Так, згідно протоколу про порушення митних правил від 17.03.2017 року встановлено, що 17.03.2017 о 11:46 годині в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного поста " Тиса" Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки "Mercedes-Benz ", 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак республіки Чехії НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.

Формою проходження митного контролю обрав порядок проходження по смузі руху "зелений коридор" та, як підставу для переміщення транспортного засобу подав доручення на право користування автомобілем марки Mercedes-Benz " від 14.03.2017 року видане власником автомобіля "ОСОБА_8" і посвідчене нотаріусом ОСОБА_9, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.02.2016 року .

В ході перевірки від нотаріуса ОСОБА_9 з республіки Чехії отримано відповідь за № 5766-кб/11-21 про те, що вказане доручення нотаріусом не оформлялось та не засвідчувалось. Особа , яка перевірялася, в книжці реєстрації не зазначена.

Згідно протоколу про порушення митних правил вартість переміщуваного автомобіля складає 49194,05 гривень.

Відповідно до правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджено наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. N 1118 "Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" - при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або уповноважена особа надає уповноваженій посадовій особі митниці Міндоходів України, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії таких документів (п. 7 розділу першого Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України): - що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); - реєстраційних (технічних) документів на ТЗ (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття ТЗ з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; - що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення ТЗ з наданням таких пільг); - паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

На цій підставі митний орган та суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 надав митному органу як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон в Україну підроблений документ, перемістив через митний кордон автомобіль з приховуванням від митного контролю і що ці дії кваліфікуються як порушення митних правил, передбаченого ч.1ст. 483 МК України.

Постановлено ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що складає 49194,05 гривень та конфіскації в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме - легковий автомобіль марки "Mercedes-Benz ", 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак республіки Чехії НОМЕР_2.

Не погоджуючись з судовим рішенням захисник Кондратенко Д.В., що діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю у діянні складу правопорушення. Зазначив , що висновку суду суперечать фактичним обставинам справи . Вказує на те, що ОСОБА_3 діяв добросовісно , оскільки отримав вказану довіреність від іншої особи, участі в її оформленні не приймав , сплатив кошти за автомобіль та отримав реєстраційне посвідчення на транспортний засіб. Таким чином, він не усвідомлював , що його діяння є протиправними, не передбачав та не повинен був передбачати , що своїми діями порушує встановлений порядок переміщення транспортного засобу через митний кордон України та не передбачав самої можливості такого порушення , не бажав та свідомо не допускав його. Таким чином відсутня обов'язкова ознака складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення захисника Кондратенко Д.В. , думку представника Чопської митниці, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, допитавши свідка, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України .

Таким чином, винність є обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст - психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб'єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України .

Відповідно до ст.ст. 10-11 КпАП України , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Поза цими визначеннями в законі видами вина відсутня.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 17.03.2017 о 11:46 годині в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного поста " Тиса" Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки "Mercedes-Benz ", 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак республіки Чехії НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Як підставу для переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України останній подав органу доходів і зборів наступні документи: доручення на право користування автомобілем марки Mercedes-Benz " від 14.03.2017 року видане власником автомобіля "ОСОБА_8" і посвідчене нотаріусом ОСОБА_9, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.02.2016 року.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи , які не оспорюються учасниками судового розгляду , однак , не дана їм належна правова оцінка.

Так, наявність вини , як обов'язкової ознаки адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_3 судом першої інстанції не досліджувалась, висновки суду про те, на підстав яких досліджених доказів він прийшов до переконання про те, що ОСОБА_3 був зобов'язаний передбачати можливість того, що особа - ОСОБА_7 ( володілець транспортного засобу) від якого він отримав транспортний засіб , надасть йому підроблену довіреність на право користування автомобілем у судовому рішенні не наведені.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що транспортний засіб він придбав у раніше незнайомої особи в місті Ужгороді. Цій особі він передав усі необхідні паспортні дані для оформлення довіреності на право користування транспортним засобом. Саме за вказівкою цієї особи вони разом виїхали на автомобілі з території України в Угорщину , де ОСОБА_3 отримав довіреність і технічний паспорт на автомобіль. Після чого, вони разом поверталися на територію України. Під час оформлення доручення присутнім не був, саме особа від якої він придбав автомобіль займався його оформленням (а.с.5-6). Письмові показання ОСОБА_3 підтверджуються поясненнями наданими суду ОСОБА_7

Вище вказане підтверджено і протоколом про порушення митних правил від 17.03.2017 року (а.с. 1-4), контрольним талоном (ас. 7), дорученням (а.с.12), ксерокопією закордонного паспорта ОСОБА_3 (а.с. 7-8), письмовими поясненнями ОСОБА_7 , який ствердив, що доручення на автомобіль для ОСОБА_3 він отримав особисто від особи , яка повідомила , що оформила її у власника автомобіля ОСОБА_8, хоча при її оформленні присутнім не був ( а.с. 26-28).

За таких підстав, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_3, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення довіреність від 14.03.2017 року на право користування транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником ОСОБА_8 (ОСОБА_8) , засвідчене нотаріусом ОСОБА_9 в м. Прага 14.03.2017 року , був обізнаний про те, що довіреність є підробленою .

Навпаки , доводи захисту про те, що ОСОБА_3 не був присутнім при оформленні доручення, виданого власником - ОСОБА_8 , жодним доказом не спростовані та підлягали до врахування при ухваленні судового рішення.

Крім того, апеляційним судом критично оцінюється наявний у справі про порушення митних правил лист нотаріуса ОСОБА_9 ( а.с.11), як доказ вини ОСОБА_3 у порушенні митних правил , оскільки відомості викладені у вказаному листі , жодним чином не перевірялися.

Тобто, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази про те, що ОСОБА_3 , усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення , бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не було здобуто і в суді першої інстанції під час судового розгляду . У матеріалах справи відсутні і докази , які б вказували на те , що ОСОБА_3 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Дослідивши докази, якими державний орган стверджує порушення ОСОБА_3 митних правил , апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов'язаний передбачати можливість того, що власник транспортного засобу , а у подальшому і особу , через яку він отримав автомобіль надасть йому підроблену довіреність ( за умови що така підроблена) на право користування автомобілем і не міг цього передбачити. Встановлено , що ОСОБА_3 вчинив усі необхідні та передбачені законодавством дії , щодо одержання довіреності , а саме : надав власнику транспортного засобу копії своїх паспортних даних та передав обумовлену суму коштів. Участі у оформленні довіреності не приймав і також не зобов'язаний був цього роботи . Тобто , ОСОБА_3 вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Апеляційний суд критично оцінює доводи представника митниці ДФС про те, що надання підроблених довіреностей на керування транспортними засобами на іноземній реєстрації є частими , а тому ОСОБА_3 мав перевірити достовірність наданої йому довіреності. При цьому , не зважаючи на повідомлення представника митниці про часті випадки підроблення довіреностей на право користування автомобілями на іноземній реєстрації та надання таких мешканцям Закарпатської області, представник митниці заявив, що Закарпатська митниця ДФС на пунктах пропуску (митних постах) жодних інформаційних стендів не облаштовувала, а тому доводи про значну кількість підроблених довіреностей є не підтвердженими.

Отже, у діяннях ОСОБА_3 відсутня вина , як обов'язкова ознака адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та відсутня об?єктивна сторона вказаного правопорушення , оскільки відсутні докази , які поза розумним сумнівом підтверджують факт подачі ним підробленого документа - довіреності .

Керуючись ст. ст. 247, 253, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 16.08.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України - скасувати.

На підставі п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_3 закрити - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) № НОМЕР_3 від 02.02.2016 року та легковий автомобіль марки "Mercedes-Benz ", 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак республіки Чехії НОМЕР_2 повернути власнику - ОСОБА_8 (ОСОБА_8) або його представнику за дорученням.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: