Справа № 163/1750/17
Провадження № 3/163/1131/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши, направлені Любомльським відділом поліції ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколами серій БР №150523 та №150561 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, 16.03.1963 року

народження, громадянина України, що проживає

по вул. Залізнична, 3/8, в с. Римачі Любомльського

району Волинської області, пенсіонера за вислугою

років, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина

України серії АС№146440, виданий Любомльським

РВ УМВС України у Волинській області 20.02.1997

року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 25 червня 2017 року о 23 годині 40 хвилин керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак М2131ВН, по автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», на 498 км+400 м., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, він же, 25 червня 2017 року о 23 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак М2131ВН, по автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», на 498 км+400 м., в порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка була подана проблисковими маячками синього та червоного кольору сирени, а також за допомогою гучномовця, проігнорував дану вимогу та продовжив рух далі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді факт вчинення ним вказаних правопорушень визнав повністю та, як на причину їх скоєння, вказав на збіг життєвих та сімейних обставин. Пояснив, що в той день 25.06.2017 року повернувся із зони АТО його син, якого він не бачив понад три роки, та з цієї нагоди випив дві пляшки алкогольного пива, після чого сів за кермо автомобіля, щоб підвезти свого знайомого, при цьому почував себе нормально. Вимоги працівників поліції не виконав, оскільки злякався відповідальності. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не притягувати його до відповідальності, врахувавши його вперше притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання, те, що він, будучи пенсіонером за вислугою років, отримує незначний розмір пенсії, його син має статус учасника бойових дій, а його дружина отримує мінімальну заробітну плату. На даний час він усвідомив характер вчинених ним правопорушень, про скоєне шкодує та зобов'язався в майбутньому не вчиняти будь-яких правопорушень.

Крім повного визнання своєї вини в суді, вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та невиконанні ним вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серій БР №150523 та №150561 від 26.06.2017 року (а.с.3-4); актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); результатом алкотесту «Драгер», відповідно до якого 26.06.2017 року о 00 год. 25 хв. в крові громадянина ОСОБА_1 вміст алкоголю складав 1,85 промілле (а.с.1); протоколом про адміністративне затримання серії ВН №005742 від 26.06.2017 року (а.с.5).

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, та невиконанні водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №150523 у ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія серії ВНА №118298.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1, у відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, суд враховує, що правопорушник вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю та у скоєному щиро розкаявся, що у відповідності до положень ст. 34 КУпАП визнає, як обставину, що помякшує його відповідальність.

Також суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років, у зв'язку із чим отримує пенсію, щомісячний розмір якої складає 1382,40 грн., що підтверджується довідкою Шацько - Любомльського об'єднаного управління ПФУ. Його дружина ОСОБА_2 працює в ТОВ «Фінансова Компанія «Октава Фінанс» з 06.06.2016 року та займає посаду касира відділення, а розмір її заробітної плати з січня по червень 2017 року, відповідно до довідки від 31.07.2017 року за №3, становив 2576,00 грн.

Пояснення ОСОБА_1 щодо тривалості служби його сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зоні «АТО», підтверджуються: копією військового квитка останнього серії АВ №182119 від 16.12.2013 року; посвідченням учасника бойових дій серії УБД №039829 від 11.08.2015 року; довідкою про обставини травми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданою 18 жовтня 2014 року за №2222; випискою епікризом з історії хвороби за №3115, відповідно до якої останньому було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку. Гострий посттравматичний неврит правого слухового нерва.

Ступінь родинних відносин між правопорушником та ОСОБА_1 доводиться копією свідоцтва про народження останнього серії І-ЕГ №281114, виданого 11.09.1995 року Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області.

Не вірити поясненням ОСОБА_1 щодо причин вчинених правопорушень у суду немає підстав, оскільки вони об'єктивно підтверджуються вищенаведеними доказами і розцінюються судом не інакше, як збіг життєвих та сімейних обставин правопорушника та в своїй сукупності є такими, що суттєво пом'якшують його відповідальність.

Водночас обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, в судовому засіданні не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Враховуючи встановлені судом конкретні обставини справи, дані про особу правопорушника, а також сукупність пом'якшуючих відповідальність обставин, суд вважає, що накладення на ОСОБА_1 стягнення у відповідності до санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідатиме характеру правопорушення і особі порушника та суперечитиме положенням ст.ст. 23, 33 КУпАП, оскільки буде явно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення і відповідальності».

Поряд з цим, суд зважує на те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується вперше, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, а вчиненими останнім правопорушеннями будь-якої шкоди не заподіяно.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зважаючи на сукупність вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування ст.22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчинених ним порушень, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст.22, ч.2 ст.36, ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130, ст. 221, ст.283, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Вилучене посвідчення водія серії ВНА №118298 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_3