АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/483/17 Справа № 183/1073/17Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю захисника розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, не працюючої, заміжньої, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючої за адресою: вул. Космонавтів, б. 23, кв. 13 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області;

-визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 гривень, та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 12 лютого 2017 року о 14.00 годині ОСОБА_2, знаходячись за адресою: м. Новомосковськ, вул. Самарська, 181, ображала ОСОБА_3 брутальною лайкою, чим порушила спокій громадян і вчинила дрібне хуліганство.

В апеляційній скарзі особи яка притягається до адміністративної відповідальності просить скасувати постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_4 вказує, що свідки які вказані в постанові суду першої інстанції, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6є близькими родичами потерпілої ОСОБА_3 та на думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності вказані покази свідків повинні бути розцінені критично. Також надані покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 мають протиріччя та є не послідовними.

Разом з тим ОСОБА_4 в апеляційній скарзі вказує, що доказом її вини не може бути картка особистого прийому начальника Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, а є лише технічним документом та ніяким чином не підтверджує її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того,особа що притягається до адміністративної відповідальності, зазначає що капітаном поліції ОСОБА_7, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було вжито заходів для встановлення та допиту свідків подій від 12 лютого 2017 року, разом з тим капітаном поліції було проігноровано вимогу ОСОБА_4 про допит інших свідків, а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які являються найближчими сусідами.

На думку апелянта судом першої інстанції не вірно кваліфіковано її дії за ч.1 ст. 173 КУпАП, так суд першої інстанції помилково дійшов неправильного висновку стосовно форми скоєння адміністративного правопорушення, а саме що ОСОБА_4 здійснила дрібне хуліганство, тобто образливе чіпляння до людей.

Заслухавши апелянта ОСОБА_4 яка просила скасувати постанову суду першої інстанції та надалі ігнорувала виклик до апеляційного суду, що не позбавляє суд розглядати справу, оскільки вказана особа була належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, доводи її захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити та постанову суду першої інстанції скасувати дослідивши матеріали адміністративного провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки наявні посилання на докази та досліджено їх у судовому засіданні.

Як, вбачається з постанови суду першої інстанції, особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 не визнала своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, та надала до суду апеляційну скаргу в якій наводить доводи своєї невинуватості, разом з тим належно не обґрунтовує та не надає суду апеляційної інстанції належних доказів своєї невинуватості.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення та розяснено її права, про що наявна підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог закону.

Даний протокол, як доказ ніким не спростовувався, та він не суперечить поясненням у апеляційному суді самої правопорушниці про наявність самої події.

Однак правопорушниця ОСОБА_4 намагаючись уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення ставить під сумніви покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зазначаючи, що свідки є близькими родичами потерпілої та вони її обмовляють.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для визнання показів вказаних свідків недопустимими, оскільки вказані свідчення нічим не спростовані. Вказуючи про наявність інших свідків, особа яка притягається не заявила клопотання про допит свідків, що ставить під сумнів наявність осіб, які мали дати свідчення з факту подій 12.02. 2017 року.

Обєктом дрібного хуліганства є громадський порядок, честь та гідність громадян.

Обєктивна сторона цього правопорушення полягає в активних діях, тобто у тому числі - нецензурна лайка в громадських місцях, що порушує спокій громадян.

В даному випадку не можна погодитися з доводами апеляційної скарги, що хуліганські дії можуть бути вчинені тільки в громадських місцях, враховуючи,що публічність не є обовязковою ознакою хуліганства, оскільки законодавець зазначає, що хуліганство може бути вчинено навіть у квартирі, на безлюдній вулиці тощо.

Судом першої інстанції з достатньою повнотою було встановлено, що саме ОСОБА_2 ображала ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, брутальною лайкою, чим порушила спокій громадян у дворі дому та у присутності свідків.

Разом з тим, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що судом допущені неточності у постанові суду, можливо визнати слушними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та як встановив суд у ході розгляду вказаного протоколу, 12 лютого 2017 року о 14.00 годин ОСОБА_2, знаходячись за адресою: м. Новомосковськ, вул. Самарська, 181, ображала ОСОБА_3 брутальною лайкою, чим порушила спокій громадян і вчинила дрібне хуліганство.

Згідно ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Виходячи з наявних матеріалів провадження судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 173 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, має посилання суду на пояснення правопорушниці, пояснення свідків та на докази по справі. Стягнення накладене судом першої інстанції відповідає скоєному та особі правопорушниці та призначено судом в мінімальних межах санкції ст. 173 КУпАП.

Однак, суд в мотивувальній частині постанови допустився помилки (а.п. 84), вказавши про образливе чіпляння до громадян, що підлягає виключенню.

Крім того, суд в достатній мірі встановив особу відносно якої розглядалася справа, дана особа була присутня у залі суду та давала свої пояснення , однак у водній частині постанови, суд допустив описку зазначаючи дату та рік народження ОСОБА_2, що підлягає виправленню та слід вважати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті постанова законна та обґрунтована.

Адміністративне стягнення ,щодо ОСОБА_2 призначене судом обґрунтовано з урахуванням скоєного та особи, яка притягається до відповідальності та враховуючи, що вказана особа вже притягалася до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення , де потерпілої була директор дитячого садочка,тобто не ОСОБА_3 з якою склалися неприязні стосунки, що саме вказує на усталену поведінку правопорушниці ( а.с. 55).

Істотних порушень судом першої інстанції вимог КУпАП, які б були підставою для скасування постанови суду не встановлено, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 гривень, змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови вказівку суду про образливе чіпляння до громадян.

Внести зміни до вводної частини постанови суду та вважати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_10