Справа № 151/511/17
Провадження № 33/772/669/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

з участю секретаря: МіхневичІ.А.

прокурора: Каменяр С.В.

за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУ п АП:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

українця, громадянина України,

працюючого заступника директора ТОВ

АФ «Україна -О»

проживаючого: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою прокурора Чечельницького відділу Бершадської місцевої прокуратури Трембовецького Д.В. на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.07.2017 року, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.07.2017 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172- 6 ч.1 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АА 683011 від 20.06.2017 , ОСОБА_2 перебуваючи на посаді головного ревізора - інспектора Чечельницького відділення Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, будучи суб'єктом відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" 27 квітня 2017 року о 22 годині 15 хвилин, тобто несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, а саме декларацію, яка охоплює період часу з 01.01.2017 року по 20.03.2017 року.

В апеляційній скарзі прокурора Чечельницького відділу Бершадської місцевої прокуратури Трембовецького Д.В. ставиться питання про скасування постанови Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.07.2017 року про закриття відносно ОСОБА_2 провадження в справі про адміністративне корупційне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Прийняти нову постанову , якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції , передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, яка суперечить вимогам законодавства. Вказує, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАп, так як якщо суб'єкт декларування звільняється або іншим чином припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до подання ним щорічної декларації за попередній рік , то він повинен подати декларацію за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями. При цьому щорічна декларація за 2016 рік не подається. Тобто ОСОБА_2, на думку прокурора, повинен був при звільненні подати декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави абр місцевого самоврядування. Однак в порушення вказаних норм ОСОБА_2 20.03.2017 року подано декларацію за 2016 рік, в якій не зазначено період з 01.01.2017 року по 19.03.2017 рік.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги прокурора, вислухавши пояснення гр. ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора Каменяр С.В. , яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі , вважаю, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи , ОСОБА_2 відповідно до наказу Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 21-О від 29 квітня 2016 року працював на посаді головного державного інспектора-ревізора, тобто є суб'єктом на який поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Наказом Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 7-О від 20 березня 2017 року ОСОБА_2 припинив державну службу та звільнений з 20 березня 2017 року по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

20 березня 2017 року ОСОБА_2 подав декларацію, яка охоплює період з 01.01.2016 року по день звільнення 20 березня 2017 року, що підтверджується даними в декларації та довідкою Чечельницького відділення Гайсинської ОДПІ від 14.07.2017 року, де вказаний його дохід за період з 01.01.2016 року по 31.03.2017 року, а також декларацією поданою 27.04.2017 року де дані співпадають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єкти декларування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Частиною першою і другою статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 2 ст. 45 Закону передбачено порядок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування а саме:

- особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

-особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Частиною 1 ст. 176 КУ пАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до даної статті суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю яке затверджено рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. № 3 передбачає, що декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

За змістом ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», обов'язковою ознакою за якою будь-яка неправомірна або неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави або прирівняних до них осіб визнається корупційною, є корисливий або інший особистий їх інтерес, або інтерес третіх осіб, втім ця обов'язкова складова суб'єктивної сторони правопорушення у даній справі з'ясована не була, що ставить під сумнів правомірність прийнятого судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним діянням є тільки умисне діяння.

В судовому засіданні першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 20 березня 2017 року він наказом був за власним бажанням звільнений з роботи головного ревізора-інспектора Чечельницького відділення Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, і відповідно з державної служби. Він знав, що відповідно до законодавства йому необхідно було при звільненні подати декларацію, як державного службовця і про це його попередили у відділі кадрів. Там же йому надали письмове роз'яснення Національного агенства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 відповідно до якого, якщо суб'єкт декларування звільняється до подання ним щорічної декларації, то він повинен подати декларацію, яка охоплює період з 01 січня 2016 року по день звільнення. В цей же день ним було прийнято рішення про заповнення декларації, тобто дана обставина вказує на те, що в діях ОСОБА_2 не було ніякого умислу.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про несвоєчасне подання ОСОБА_2 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а навпаки є докази, які свідчать про подання ОСОБА_2 в день звільнення декларації, яка охоплює період з 01.01.2016 року по 20.03.2017 року відповідно до Закону України "Про запобігання корупції". При цьому ОСОБА_2 було помилково вказаний тип декларації, а саме щорічна а не декларація при звільненні, яка охоплює період, який не був охоплений декларацією, при цьому дані внесені в декларацію відповідають цьому періоду.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини щодо дій ОСОБА_2 зроблено вірний висновок про відсутність в них складу адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією , передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, а тому постанова суду є законною та обґрунтованою, такою що відповідає вимогам ст.ст.245, 280, 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду не здобуто доказів щодо вчинення ОСОБА_2 корупційного правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними та не ґрунтуються на законі, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чечельницького відділу Бершадської місцевої прокуратури Трембовецького Д.В. на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 26.07.2017 року, - залишити без задоволення.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 липня 2017 року про закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , в зв»язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судя:

Згідно з оригіналом: