Дата документу 24.04.2017 Справа № 554/2796/17
Справа № 554/2796/17
Провадження № 3/554/1113/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2017 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173 та 185 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколів, складених інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «2 квітня 2017 року, близько 00 год. 30 хв., в приміщенні ресторану «Лілея», що по вулиці Соборний Майдан, 2 в м. Полтаві, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова) в громадському місці, виражався нецензурною лайкою на адресу відвідувачів ресторану, вчинив бійку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, на законну вимогу працівника патрульної поліції припинити правопорушення відмовився, хватав за форменний одяг», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та показав, що дрібного хуліганства, тобто конкретних дій, які є свідченням конкретного грубого порушення громадського порядку, та непокори законним вимогам працівника поліції не чинив, так як такої йому не було заявлено, про що в протоколі не зазначено. Наголосив, що протокол відносно нього складено з грубим порушенням вимог статті 256 КУпАП, обвинувачення висунуто не конкретне, в звязку з чим він позбавлений можливості здійснити своє право на захист та просив закрити справу щодо нього за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 173 КУпАП відповідальність за нею наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ст. 185 КУпАП відповідальність за нею наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як видно із змісту протоколів, вони складені з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколів були грубо порушені.

Так, суть викладених ним в протоколах про вчинення адміністративних правопорушень не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статтях 173 та 185 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із змісту протоколів не видно і в них про це не зазначено, які саме конкретні дії, що свідчать про порушення громадського порядку, та, яке саме законне розпорядження або яку вимогу працівника поліції вчинив та не виконав порушник, що позбавляє суд можливості оцінити їх з точки зору відповідності закону.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Зокрема, це нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, повязану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розвязній манері.

До інших проявів дрібного хуліганства необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослівя по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема підїзди, а також підземні переходи, стадіони.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом субєктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав в протоколі цих складових елементів правопорушення.

В протоколі не зазначено, чи були присутні при вчиненні інкримінованих порушнику дій інші особи і, хто саме, та чи було порушено спокій громадян, коли і кого саме, а лише констатується факт такого вчинення, що є недопустимим, оскільки відповідальність повинна наступати за конкретно вчинене діяння, що слідує із змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, якою визначено поняття адміністративного правопорушення.

Із дослідженого судом відеозапису події убачається, що ОСОБА_1, перебуваючи по вул. Соборний Майдан, 2 жодних хуліганських дій не вчиняв, а нецензурне слово, яке пролунало з його вуст було висловлене ним як прояв незадоволення діями працівників поліції, а не як бажання порушити громадський порядок чи спокій громадян, що містило б в собі ознаки дрібного хуліганства, суд не вважає таким, що висловлене внаслідок його умисних хуліганських дій.

Протоколи виконані незрозумілим почерком, які практично не піддаються прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти їх зміст, оформлені неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи діяння порушника з точки зору наявності в ньому складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, суд керується положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно з яким злісною непокорою за змістом статті 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Про вчинення таких дій порушником в протоколі не зазначено, а тому суд позбавлений можливості оцінити вимоги або розпорядження працівників поліції, які вони заявляли останньому, з точки зору відповідності закону та обовязку порушника їх виконувати.

З субєктивної сторони правопорушення, яке інкримінується порушнику, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. З змісту протоколу і викладення в ньому суті адміністративного правопорушення не слідує, що порушник, вчинюючи опір працівникам поліції, умисно ігнорував або не виконував їх законні вимоги або розпорядження.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях порушника як складу інкримінованого йому дрібного хуліганства, так і злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КУпАП..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя А. Г. Савченко