Справа № 444/2709/16-п Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Я.
Провадження № 33/783/300/17 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

з участю :

заявника ОСОБА_2

захисника Рабінович А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_2 визано винним у тому , що він, 29.11.2016 о 17 год. 30 хв. на автодорозі « Львів - Рава-Руська » М-09, 67 км + 150 м в порушення вимог пп. « а » п. 2.9. Правил дорожнього руху керував автомобілем « Volkswagen T4 » р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду, наведених у постанові, фактичним обставинам справи зазначає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Поясненя у його дружини ОСОБА_4 працівниками поліції не відбиралися, а свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при складанні протоколу він не бачив і пояснення у них були відібрані без його участі. При розгляді справити районний суд не взяв до уваги, що за кермом транспортного засобу перебував не він, а його дружина ОСОБА_4, і без належного з'ясування обставин справи, аналізу та оцінки зібраних у справі доказів безпідставно прийшов до висновку про його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить апеляційний суд постанову скасувати і закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення.

Апеляційний суд, заслухавши виступи ОСОБА_2 та захисника Рабінович А.В. на підтримку апеляційної скарги, заслухавши пояснення заявника щодо обставин справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що близько 17 год. 30 хв. 29.11.2016 вони разом із дружиною прямували у Республіку Польща та стояли на дорозі у автомобільній черзі біля пункту пропуску « Рава-Руська ». За кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_4. Черга у бік польського кордону просувалася дуже повільно і дружина, вийшовши з машини пішла з'ясувати чому так повільно рухається черга. На той час в автомобілі « Volkswagen T4 », у якому вони рухалися, не працювали праві дверцята з боку пасажира, а тому вийти з машини можна було лише з боку водія. Чекаючи на дружину він також вийшов з автомобіля на вулицю та вирішив підійти до працівників поліції, які у цей час перебували поруч, щоб запитати в них чому так повільно рухається черга і якими вони є у черзі по списку. Під час розмови один з працівників побачивши, що він вийшов з машини з боку водія, сказав, що він є п'яний і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, та сказав щоб він надав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, і запропонував пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу « Драгер », на що він погодився. Через деякий час принесли « Драгер », він дмухнув у трубку і поліцейський кудись пішов, при цьому будь-яких свідків, коли він дув у « Драгер » поруч не було. Хвилин через 15-20 працівник поліції прийшов і повідомив, що згідно показів « Драгера » він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, та показав вказаний прилад де на екрані був зазначений показник 1,37 проміле. Після цього ними відносно нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою вину у вчиненні правопорушення категорично заперечує, так як на той момент транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_4, а не він. Крім того, у той день він ніяких алкогольних напоїв не вживав і був тверезий. Чому у постанові зазначено, що в судовому засіданні він визнав, що дійсно на той час знаходився у стані алкогольного сп'яніння, пояснити не може.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснила, що 29.11.2016 близько 17 год. 30 хв. вони разом із чоловіком ОСОБА_2 в автомобілі «Volkswagen T4» їхали у напрямку Республіки Польща і стояли на дорозі у автомобільній черзі біля пункту пропуску « Рава-Руська ». Керувала транспортним засобом вона. Автомобільна черга у бік кордону просувалася дуже повільно і вона вирішила вийти з машини та підійти до пропускного пункту, щоб з'ясувати чому так повільно рухається черга. Приблизно за 30 хв. повернувшись до автомобіля вона побачила, що працівники поліції відносно її чоловіка ОСОБА_2 складають протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На її зауваження, що транспортним засобом керує вона, а не чоловік, працівники поліції не відреагували і пояснень у неї не відбирали. Додала, що чоловік у цей день весь час перебував разом із нею і алкоголю не вживав, був тверезий, запаху алкоголю від нього вона не чула. На підтвердження своїх показів надала суду для огляду своє посвідчення на право керування транспортними засобами.

Як вбачається з постанови, в судовому засіданні при розгляді справи ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що транспортним засобом керувала його дружина, а він перебував на місці пасажира.

Будь-які із свідків у справі судом першої інстанції не допитувались. Дослідивши матеріали справи районний суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_2 виходив з автомобіля з місця водія і на вимогу працівників поліції надав їм своє водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, то його вина у вчинені правопорушення є доведеною.

Між тим дане ствердження є припущенням, оскільки свідки по справі судом допитані не були, і в матеріалах справи немає жодних свідчень чи доказів, які б спростували доводи ОСОБА_2 про керування транспортним засобом його дружиною ОСОБА_4 і несправність дверцят з боку пасажира, а тому цей висновок суду є припущенням, на якому не може ґрунтуватися законне рішення.

На неодноразові виклики в судові засідання апеляційного суду свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а також інспектор поліції ОСОБА_8 не з'явилися.

З пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в матеріалах справи вбачається, що вони виконані від руки одним і тим самим графічним способом та одним і тим самим барвником.

На запит апеляційного суду управління патрульної поліції м. Львова повідомило, що відеозапис з нагрудної камери спостереження працівників поліції від 29.11.2016 у справі щодо ОСОБА_2 надати неможливо, оскільки такий відсутній.

Відтак, апеляційним судом не встановлено у справі належних та допустимих доказів, які б спростували доводи ОСОБА_2 щодо викладених ним фактичних обставин справи і відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у справі належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову районного суду скасувати і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати і провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність у його діях складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.