Справа №576/1044/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мазур С. А.
Номер провадження 33/788/338/17 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який фактично проживає АДРЕСА_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3, 03 червня 2017 року, об 00 годині 45 хвилин, в м. Глухів по вул. Суворова керував автомобілем марки ВАЗ-21015 д.р.н. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді від 28 липня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що справа була розглянута неповно і однобічно, суддя при її розгляді необґрунтовано взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Так, зокрема, вважає, що суд не дав належної оцінки його поясненням в тій частині, що від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся, а лише наполягав на тому, що поїде до нього на своєму авто. Вказує також, що суд безпідставно не взяв до уваги покази свідків зі сторони захисту, у зв'язку із чим, на думку апелянта, допустив однобічність судового розгляду.

Звертає увагу на суперечності в показах свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (працівників поліції) щодо місця складання протоколу та відібрання письмових пояснень свідків, що залишилося поза увагою суду. Вважає також сфальсифікованим протокол, складений відносно нього, оскільки за 8 хвилин, час, за який, на думку апелянта, він був складений неможливо фізично оформити його, відібрати письмові пояснення свідків та отримати відмову від підпису у протоколі. До того ж, вказує, що в його присутності протокол не складався, копія йому не вручалась, пояснення у свідків, зазначених у протоколі не відбирались, що, на думку апелянта, не спростовується і відеозаписом, наданим працівниками поліції. Стверджує, що відеозапис, наданий працівниками поліції, змонтований, оскільки складається з двох частин і не містить всього перебігу подій, які відбувалися. Зауважує при цьому, що суд безпідставно відмовив у повторному допиті свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою з'ясування цих обставин, а також у виклику свідка ОСОБА_6, яка була свідком подій, які відбулися 03 червня 2017 року та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідчення яких, на думку апелянта, різняться з показами наданими свідком ОСОБА_5

На думку апелянта, будь-які докази його винуватості, окрім пояснень інспекторів поліції у справі відсутні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений доказами, які об'єктивно досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Так, при оцінці доказів суд вірно послався на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 520632 від 03 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_3 03 червня 2017 року, об 00 годині 45 хвилин, в м. Глухів по вул. Суворова, керував автомобілем марки ВАЗ-21015 д.р.н. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до установленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків(а.с.1);

- покази свідків - інспекторів Глухівського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, надані в судовому засіданні, в якому кожен окремо підтвердив, що 03 червня 2017 року, під час чергування на службовому автомобілі помітили, як з приміщення закладу державної лотереї вийшли двоє чоловіків, які зовні перебували у стані алкогольного сп'яніння та сівши в автомобіль почали рухатися по вул. Путивльський. Даний автомобіль був зупинений працівниками поліції, за кермом якого був ОСОБА_3, який в присутності двох свідків від проходження огляду на місці відмовився, на проходження огляду в медичному закладі погодився, але за умови, що поїде на власному автомобілі. Від підпису протоколу, надання пояснень та отримання його копії відмовився в присутності двох свідків;

- поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.3,4), дослідженими в судовому засіданні, в яких кожен окремо підтвердив, що 03 червня 2017 року приблизно 00 год. 50 хв., водій ОСОБА_3 в їх присутності відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та огляд у медичній установі; від підпису у протоколі та отримання його копії відмовився.

При цьому, судом вірно, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

З огляду на це, суд обгрунтовано критично оцінив пояснення ОСОБА_3, надані ним в судовому засіданні відносно того, що від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся, а лише наполягав на тому, що поїде до нього на своєму авто, оскільки відповідно до п.9 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015р., з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а положеннями п.2.9 а) Правил дорожнього руху водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_3 на те, що відеозапис подій, які відбулися 03 червня 2017 року, наданий працівниками поліції не може бути належним доказом у справі, а також на відсутність зафіксованого на ньому факту складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та відібрання пояснень свідків, не спростовують висновків судді місцевого суду про його відмову, як особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Крім того, як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх зібраних по справі доказів в їх сукупності, а не лише на підставі даних відеозапису, наданого поліцейськими.

Не можна визнати також обгрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо існуючих суперечностей в показах свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно місця складання протоколу та відібрання письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, на його думку, не були усунені місцевим судом, оскільки суд першої інстанції навів відповідні мотиви відхилення доводів захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_9 з цього приводу, вірно визнавши їх такими, що не спростовують факту присутності вказаних свідків на місці події та їхніх показів.

До того ж, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 як в своїх письмових поясненнях доданих до протоколу, так і в заявах, наданих суду підтвердили саме факт відмови ОСОБА_3 у їх присутності від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, а також від отримання копії протоколу.

Пояснення вказаних свідків узгоджуються між собою, логічно доповнюють та не протирічать показам свідка ОСОБА_5, наданих суду, щодо місця складання протоколу, а тому доводи апелянта в частині суперечностей в показах цих свідків є необгрунтованими.

З урахуванням викладеного, твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, що суд не дав належної оцінки його поясненням щодо невинуватості, а також показам свідків зі сторони захисту, у зв'язку із чим, на його думку, допустив однобічність судового розгляду, суперечать змісту постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245,251,252,278,280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.