АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Мулько Анатолія Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 01 травня 2017 року о 21 год. 30 хв. у м. Дніпро, вул. Хвойна, буд. 63 В, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, відсутність слиновиділення, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження догляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Мулько А.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї в яких просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова судді першої інстанції є незаконною та необґрунтованою із - за неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам провадження, істотного порушення вимог матеріального та процесуального права. Вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, підпис виконаний не ОСОБА_2 а заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для з'ясування обставин, судом було відмовлено. Також вказує, що ОСОБА_2 з поважних причин не був присутнім під час судового засідання, оскільки перебував у лікарні. Таким чином, суд не забезпечив ОСОБА_2 право на захист. Зазначає, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння, погодився проїхати із працівниками поліції до медичного закладу і рухався до нього. Проте працівники поліції самі перешкоджали руху ОСОБА_2 до медичного закладу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник Мулько А.В., підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника Мулько А.В., перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 103311 від 01 травня 2017 року, де викладені обставини його вчинення; рапортом працівників поліції, де також викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного та алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, як вбачається з рапорту працівника поліції, поліцейські з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, відсторонили ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, залишивши транспортний засіб за місцем його постійної зупинки.

Посилання ОСОБА_2, на те, що він надав згоду на проходження медичного огляду, однак поліцейські не відвезли його до лікарні та під тиском відмовився останніх ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, є такими, що не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи і апеляційним судом таких обставин не виявлено.

Посилання сторони захисту на той факт, що судовий розгляд було навмисно проведено за відсутності ОСОБА_2, оскільки останній не був присутнім у судовому засіданні, є необґрунтованим.

Так, відповідно до ст.. 268 КУпАП При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. Таким чином, наявність правопорушника, під час розгляду справи, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необов'язковим, крім того, 12 липня 2017 року від КЗ «Солонянська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради до місцевого суду надійшла відповідь, за вх. № 14962, згідно з якою ОСОБА_2 за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні в КЗ «Солонянська ЦРЛ» ДОР» не перебував. Наявна в матеріалах справи відповідь КЗ «Солонянської ЦРЛ» ДОР підтверджує знаходження ОСОБА_2 на лікуванні в неврологічному відділені по 12 липня 2017 року. Захисник Мулько О.О. був присутнім у судовому засіданні та наділений усіма повноваженнями захисника в інтересах особи, яку притягується до адміністративної відповідальності, та здійснював належним правову допомогу.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного відеореєстартора, вбачається, що ОСОБА_2 при наявних в матеріалах справи свідках та в їх присутності відмовляється їхати до лікарні для освідчення, мотивуючи тим, що у нього не має часу туди їхати.

Також, необґрунтованими є посилання та заявлене клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, оскільки як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного відеореєстартора, вбачається, що ОСОБА_2, був присутній під час складання протоколу, а пояснення свідків, не підтверджують відмову ОСОБА_2, від підписання протоколу.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Мулько Анатолія Володимировича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 липня 2017 року відносно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Г.П. Слоквенко