Справа №755/401/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 044066 від 15 грудня 2016 року, ОСОБА_1 15 грудня 2016 року о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у дворі буд. 15-Б по вул. Курнатовського в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину свою в порушенні Правил дорожнього руху не визнав та показав, що він рухався на автомобілі НОМЕР_1, у дворі буд. 15-Б в м. Києві і в цей час йому на зустріч рухався автомобіль НОМЕР_2. Оскільки дана дорога була досить вузькою для їхнього роз'їзду. Він виїхав на бордюру, щоб надати дорогу автомобілю НОМЕР_2, однак водій даного автомобіля не дотримався безпечного бокового інтервалу і здійснив зіткнення з його автомобілем. Наголосив на тому, що в той момент коли відбулося зіткнення, його автомобіль не рухався, а рухався тільки автомобіль НОМЕР_2, і саме з вини водія автомобіля НОМЕР_2, відбулося зіткнення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин ДТП, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, врахувавши розташування автомобілів в момент зіткнення та механічні пошкодження автомобілів, вважаю, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надані як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і в судовому засіданні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Зазначений доказ, суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

Так, відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, суд, надаючи оцінку відомостям, що містяться у схемі ДТП, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у ній дані такими, що спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні п.2.3.б та 13.1 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено факту порушення з боку водія ОСОБА_1 п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР України.

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин провадження по даному адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку із закриттям провадження судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 124, 247, 251, 254, 279, 280, 283-284, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: