Номер провадження: 33/785/878/17
Номер справи місцевого суду: 521/3917/17
Головуючий у першій інстанції Іщенко О. В.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., Лопотан В.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 04.03.2017 року о 01 годині 50 хвилин керував автомобілем марки "Mitsubishi", д/н НОМЕР_1 по вул. Великій Арнаутській у м. Одесі поблизу будинку № 50 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, а постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження був ним пропущений з поважних причин, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в зв'язку з чим судовий розгляд був проведений без його участі, копія постанови йому направлена не була і була отримана ним лише 03.05.2017 року за його заявою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог про скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що працівниками поліції матеріали адміністративного правопорушення були оформлені з грубими процесуальними порушеннями, оскільки в з матеріалів справи не вбачається причина зупинки його транспортного засобу, відсутні пояснення свідків, які знаходитись в автомобілі ОСОБА_2 і про допит яких він заявляв клопотання.

Крім того, апелянт вказує на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння і працівниками поліції до протоколу були внесені неправдиві відомості.

Суддя районного суду на вказані порушення уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому апелянт вважає таке рішення необґрунтованим і передчасним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги і просив її задовольнити, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, прихожу до такого висновку.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог.

Розгляд справи в районному суді було проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

При цьому дані, які б підтверджували належне сповіщення ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні, чим порушено його право на захист, безпосередню участь в судовому засіданні, надання пояснень та доказів.

Після проголошення судового рішення, копія постанови була направлена ОСОБА_2 поштою (а.с. 9), однак в матеріалах справи відсутні відомості про дату отримання апелянтом цієї копії. Ознайомлений був апелянт з матеріалами справи лише 04.05.2017 року, про що свідчить його заява, яка є в матеріалах справи. (а.с. 10)

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а суд першої інстанції, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не вжив відповідних заходів щодо належного повідомлення особи.

При розгляді справи вважаю, що суд першої інстанції не дослідив належним чином усі докази по справі, формально розглянув протокол про адміністративне правопорушення і додані до нього матеріали, а також належним чином не мотивував прийняте ним рішення, і за таких обставин дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, у апеляційного суду відсутні підстави піддавати сумніву викладені в апеляційній скарзі доводи стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим цей строк підлягає поновленню.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя районного суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №171793 від 04.03.2017 року, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали судом встановлено, що суддя районного суду, для перевірки пояснень ОСОБА_2, які були наявні в матеріалах справи, не допитав свідків правопорушення, поліцейських, які складали протокол та оформлювали матеріали, не витребував відеозапис подій, а тому передчасно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про неповноту і однобічність судового розгляду справи.

Разом з тим, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 04.03.2017 року о 01 годині 50 хвилин керував автомобілем марки "Mitsubishi", д/н НОМЕР_1, біля буд.№50 по вул. Великій Арнаутській у м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_2 пояснив, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, а складений ними протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 251, 256 КУпАП, на який суд першої інстанції послався як на доказ його винуватості при прийнятті рішення. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які результати його огляду на стан сп'яніння, які б підтверджувати, що на момент зупинки його автомобіля працівниками поліції він знаходився в нетверезому стані. Також пояснив апеляційному суду, що за телефонним дзвінком поліцейського, під'їхав автомобіль без номерних знаків, в якому було дві особи. Він намагався з'ясувати, що це за автомобіль і чому він без номерних знаків, на що йому відповіли що це не його справа. Також він хотів впевнитися в особах, що приїхали в якості свідків, і просив перевірити їх документи і з'ясувати належним чином дані про їх особистості, на що йому також було відмовлено. Він не відмовлявся від проходження медогляду, але просив щоб вся процедура проходила відповідно до вимог чинного законодавства.

Пояснення ОСОБА_2 об'єктивно підтверджуються матеріалами справи та з'ясованими під час апеляційного розгляду обставинами.

Свідок ОСОБА_6 апеляційному суду показав, що його екіпаж було викликано для здійснення допомоги в оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. Коли вони прибули на місце виклику, то виникла необхідність перевірити водія, якого зупинив попередній екіпаж, на стан алкогольного сп'яніння, оскільки у них був спеціальний технічний прилад алкотестер «Драгер». Він не був свідком того за яких обставин і чому зупиняли водія ОСОБА_2, він запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння спочатку за допомогою приладу «Драгер», або проїхати до медичного закладу, оскільки в нього виникли сумніви щодо тверезості водія. Водій відмовився від проходження такого огляду в присутності двох понятих. Звідки з'явилися поняті на місці події він пояснити не зміг, але вказав, що він їх не викликав та не зупиняв, особисті дані понятих зазвичай в протоколі вказують зі слів самих понятих, а чому поняті приїхали на одній машині без номерних знаків він не знає, документи у понятих він не перевіряв, щоб встановити їх особи. Стосовно стану водія ОСОБА_2 свідок зазначив, що у водія були ознаки алкогольного сп'яніння, але він не може це стверджувати, оскільки не є експертом. Від керування транспортним засобом його відсторонено не було, лише складено протокол та вилучено водійське посвідчення.

Свідок ОСОБА_7 надав апеляційному суду аналогічні пояснення, а також заявив, що водій не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння, але, на його думку, своїми діями водій давав зрозуміти, що він проходити такий огляд не буде, а лише шукав привід, щоб не проходити огляд на стан сп'яніння. Водія вони не відсторонили від керування, оскільки в них не було підстав для цього, вони діяли відповідно до Інструкції, автомобіль правопорушника не перешкоджав дорожньому руху, вони не вповноважені відбирати ключі у водіїв від машини. Вони склали відносно водія протокол, вилучили водійське посвідчення, ОСОБА_2 сів за кермо і вони його попередили, що в разі його зупинки працівниками поліції, відносно нього буде складено протокол.

Апеляційним судом неодноразово викликалися в судове засідання поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які відповідно до матеріалів справи були присутні коли ОСОБА_2 відмовлявся від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння, але вони до суду не з'явилися.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 та обставини, які були встановлені під час апеляційного розгляду, спростовують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04. 2017 року, та вказують на те, що водій ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було складено з недотриманням положень ст.ст. 256, 266 КУпАП, на що суд першої інстанції уваги не звернув, та в порушення вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП не дослідив належним чином усі обставини справи, в результаті чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

На підставі викладеного апеляційний суд доходить висновку про те, що протокол складений з порушеннями вимог ст.256 КУпАП, у зв'язку з чим не є допустимим доказом по справі та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Інші докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 та обставини, які були встановлені під час апеляційного розгляду, спростовують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04. 2017 року, вказують на те, що водій ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було складено з недотриманням положень ст.ст. 256, 266 КУпАП, на що суд першої інстанції уваги не звернув, та в порушення вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП не дослідив належним чином всі обставини справи, в результаті чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

На підставі викладеного апеляційний суд доходить висновку про те, що протокол складений з порушеннями вимог ст.256 КУпАП, у зв'язку з чим є недопустимим доказом по справі та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Інші докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні і на запит судді апеляційного суду направлені не були.

Суддею районного суду вказані вище обставини не були перевірені, і за таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи відступив від принципів повноти, всебічності та об'єктивності дослідження та перевірки обставин справи, допустив порушення передбачених законом прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові виклав висновки, які не відповідають фактичним обставинам та не підтверджуються матеріалами справи, а доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення обґрунтував доказами, які не можуть бути визнані допустимими з огляду на порушення, допущені під час їх отримання. За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевикладені обставини є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 247, 268, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб