Справа № 303/2737/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П. розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Мукачівського міськрайонного суду від 27.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, тимчасово непрацюючого.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 13.05.2017 року о 21:10 годині по вул. Музикальна, буд. 3, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Цим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 ( шістсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. ( триста двадцять гривень ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду від 27.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду передчасною, постановленою без з'ясування всіх обставин справи. На думку апелянта працівниками патрульної поліції порушено вимоги розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року. Зазначає, що працівниками поліції не проведено в присутності двох свідків огляду на стан сп'яніння та не зафіксовано встановлені ознаки алкогольного сп'яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. А тому факт перебування в стані алкогольного сп'яніння є лише припущенням працівників патрульної поліції. Крім того, вказує на відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Звертає увагу суду на те, що в суді першої інстанції просив допитати свідків, однак судом першої інстанції цього зроблено не було, що свідчить про неповному судового розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоча 19.08.2017 року на адресу місця його проживання ( вказані в постанові суду та апеляційній скарзі) надіслане повідомлення про розгляд справи. Жодних заяв чи клопотань про причини неявки в судове засідання до апеляційного суду не надходило, а тому апеляційний суд розглядає доводи апеляційної скарги на підставі наявних письмових доказів у справі.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вказаних вимог законодавства дотримався і вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що 13.05.2017 року о 21:10 годині по вул. Музикальна, буд. 3, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Так, згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 246549 від 13.05.2017 року, який відповідає вимогам ст. 256 КпАП України;

- доданими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких відібрав пояснення інспектор патрульної поліції роти №1 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та м. Мукачево та які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп'яніння. Вказані свідки також засвідчили відмову водія від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення;

- рапортом інспектора взводу № 2 роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачево Татинця В.В., який доповів фактичні обставини виявленого ним правопорушення;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції на яких зафіксовано факт неодноразової відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров'я. На відео також зафіксовані запрошені працівниками поліції свідки, які радили водію пройти огляд на стан сп'яніння.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, який заперечує факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього у зв'язку з відмовою від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відхилення судом першої інстанції його клопотання про допит свідків. Жодних письмових клопотань ОСОБА_1 про виклик осіб чи витребування певних доказів матеріали справи не містять. Фіксація судового засідання у справах про адміністративне правопорушення не передбачена, а тому апеляційний суд не може перевірити дані доводи апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та порушення поліцейськими вимог Інструкції не підтверджені матеріалами справи, оскільки наявними у справі доказами встановлено, що ОСОБА_1, керуючи транспортними засобом з ознаками алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Дії працівників патрульної поліції відповідають вимогам законодавства, жодних порушень при цьому не виявлено.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду від 27.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: