Справа № 163/2147/17
Провадження №3/163/1374/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2699/205160/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії СР №568405, виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 07.04.1999 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 04.08.2017 року о 02 год. 30 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в приватних справах, в якості водія автомобіля марки «Volkswagen LT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, окрім товару в межах дозволених неоподатковуваних норм, інший товар, а саме, пральну машину «Samsung WW60k42138W» вагою 57 кг. та вартістю 1729,00 польських злотих, що по курсу НБУ станом на 04.08.2017 року становить 12466,09 грн., яка знаходилась серед іншого товару, та перевищила встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по її вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст. 366 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому, згідно протоколу про ПМП, правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення його недекларування, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що вказану пральну машину він придбав в м. Люблін Республіки Польща, у магазині, для власних потреб, та під час її купівлі, на останню було видано ТАХ FREE. Про дозволені до переміщення через митний кордон України неоподатковувані норми товару він обізнаний не був, а тому прослідував смугою руху «зелений коридор», оскільки завжди їздив даною смугою. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці відразу повідомив про переміщуваний ним товар, предявив його для огляду та надав на нього фактури. Оглянувши товар та подані на нього документи, інспектор митниці вказав на допущення ним порушення порядку проходження митного контролю по «зеленому коридору», у зв'язку із чим відносно нього буде складено протокол про порушення митних правил. На його прохання надати митну декларацію для письмового декларування товару, інспектор митниці йому відмовив, вказавши, що письмового декларування на «зеленому коридорі» не передбачено. За викладених обставин вважає, що пральну машину він задекларував в усному порядку шляхом усного заявлення про її переміщення, а також надання для огляду з поданням відповідних документів, а порушення правил проходження митного контролю смугою «зелений коридор» допустив виключно через свою необізнаність з чинним митним законодавством, при цьому умислу на порушення митних правил він не мав. За порушення правил проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор» просив суд суворо його не карати, а пральну машину - повернути для розмитнення.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №2699/205160/17 від 04.08.2017 року (а.с.1-4); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 04.08.2017 року (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205160/2017/000254 від 04.08.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення в зазначеному автомобілі товару - пральної машини «Samsung WW60k42138W» вагою 57 кг. та вартістю 1729,00 польських злотих, яка згідно пояснень та наданого водієм ОСОБА_2 ТАХ FREE S192/ZV000138/08/2017 від 03.08.2017 року, належала йому та перевищувала неоподатковувану норму ввезення(а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.08.2017 року (а.с.7); службовою запискою головного державного інспектора УПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 04.08.2017 року (а.с.12-13); копіями TAX FREE FOR TOURISTS від 03.08.2017 року за №S192/ZV000138/08/2017, № S192/ZV000135/08/2017, відповідно до яких загальна вартість переміщуваного ОСОБА_2 товару становить 3227,00 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 04.08.2017 року (100 польських злотих = 721,9231 українських гривень) складає 23296,46 грн. або 758,83 євро, виходячи з курсу 100 євро = 3070,0502 грн., з яких вартість пральної машини, що склала понад неоподатковувану норму становить 12466,09 грн., що еквівалентне 406,05 євро (а.с.9-10).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

З протоколу про ПМП, службової записки інспектора митниці та пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що товар в межах неоподатковуваних норм, органом доходів і зборів не затримувався та повернутий останньому.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який перевищив дозволені неоподатковувані норми, визначені ч.1 ст.374 МК України, по його вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі товар в повному обсязі, предявив його для огляду, а також надав на нього дві фактури, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Наведене вказує на те, що про наявність в автомобілі пральної машини інспектору митниці було відомо зі слів ОСОБА_2 ще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар в повному обсязі, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

Крім цього слід зазначити, що зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі його дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Саме ж по собі переміщення товару понад неоподатковувані норми смугою митного контролю «зелений коридор» не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність, та вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №2699/205160/17 від 04.08.2017 року, пральну машину «Samsung WW60k42138W» вагою 57 кг., вартістю 12466,09 грн., - повернути ОСОБА_2 після відповідного її митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_7