АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/497/17 Справа № 710/410/17 Головуючий по 1 інстанції Побережна Н. П.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника адвоката Пидорич Т. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шполянським РВ УМВС Украхни в Черкаській області 25.06.2017, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, працює на ПРАТ ЛНЗ слюсарем ремонтником,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 01.05.2017, о 23 год. 15 хв., в с. Лебедин по вул. Центральна, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що не керував автомобілем, а лише перебував біля нього. Зазначає, що поліцейським всупереч вимог ст. 266 КУпАП було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося поліцейським пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Також в порушення п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я. Тому він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Крім того в п. 5 висновку щодо результатів медичного огляду від 02.05.2017 р. відсутній підпис поліцейського ОСОБА_5 Також у протоколі про адміністравтине правопорушення серії АП1 № 157933 в графі «Результати огляду на стан сп'яніння» відсутня інформація щодо кількісного показника.

В судовому засіданні ОСОБА_3, підтримавши апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Указав, що того дня його знайома ОСОБА_6 попросила у нього автомобіль в користування. Він погодився. Через деякий час вона зателефонувала і повідомила, що автомобіль зламався. Він, будучи в стані сп'яніння, що він не заперечує, прийшов до місця поломки автомобіля і почав його ремонтувати. В ході цього він сідав у салон і пробував завести автомобіль, що йому не вдавалося зробити. В цей час під'їхали працівники поліції і звинуватили його у керуванні автомобілем в стані сп'яніння. На його заперечення не реагували. Далі його доправили до лікарні, де провели огляд на стан сп'яніння, який, звісно, виявився позитивним. Категорично заперечив факт керування автомобілем в стані сп'яніння.

Захисник Пидорич Т. А. підтримала позицію ОСОБА_3

Свідомо ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що 01 травня 2017 року вона разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відпочивали. Чоловіки вживали алкоголь. Вона попросила у ОСОБА_3 його автомобіль у користування, щоб поїхати у своїх справах. Він не заперечував. Вона сіла за кермо і разом із ОСОБА_7 поїхали у справах. Дорогою автомобіль зламався. Вони стояли на узбіччі і зателефонували ОСОБА_3, щоб він їм допоміг. Через деякий час прийшов ОСОБА_3, почав ремонтувати автомобіль. В цей час під'їхали працівники поліції, які звинуватили ОСОБА_3 керуванні автомобілем у стані сп'яніння, тоді як за кермом автомобіля дорогою до цього місця була вона. Потім ОСОБА_3 забрали на проходження медичного огляду.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надав покази, які за змістом є аналогічними показам свідка ОСОБА_6 Вказав, що, коли під'їхали працівники поліції, він пішки пішов з місця події у своїх справах, оскільки дуже поспішав. Що було далі, він не знає.

Поліцейський ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги. Вказав, що автомобіль під керуванням саме ОСОБА_3 був ним зупинений під час руху. ОСОБА_3 перебував в стані сп'яніння, що потім підтвердив медичний огляд. Вважає покази ОСОБА_3 та свідків надуманими, й такими, що спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_3

Заслухавши пояснення учасникі судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані сп'яніння, без достатніх на те доказів. Факт перебування у стані сп'яніння ОСОБА_3 не заперечується. Однак, він категорично заперечує факт керування автомобілем, й жодними доказами, крім змісту самого протоколу та показів поліцейського, який його складав, цей факт не підтверджується.

У змісті протоколу про адміністративне правопорушення відсутні вказівки про свідків, які були очевидцями описаних у протоколі подій. Немає й доданих до матеріалів справи пояснень таких осіб. Відсутні відеодані безпосередньо з місця зупинки транспортного засобу, оскільки на диску, наявному у матеріалах справи, є відеодані лише з лікарні, де ОСОБА_3 проходив огляд.

На думку судді апеляційного суду, лише позиції поліцейського, який складає протокол, не достатньо для належного підтвердження факту керування особою транспортним засобом, якщо особа категорично заперечує такий факт, й жодних інших доказів на підтвердження цього немає.

За таких обставин, виходячи з принципу презумпції невинуватості, вбачаю необхідним задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції та закривши провадження, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, адже диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП в контексті викладених у протоколі обставин передбачає відповідальність лише щодо особи, яка керувала транспортним засобом, що належним чином у справі не доведено.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко