Справа № 720/1092/17
Провадження 3/720/497/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., із участю законного представника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 26 квітня 2017 року в с. Магала Новоселицького району о 00 годині 15 хвилин він керував моторолером марки «Пежо» без номера з ознаками спяніння та в присутності одного свідка відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 26 квітня 2017 року від проходження медичного огляду на стан спяніння не відмовлявся, а пояснення писав за вказівкою працівника поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного спяніння або відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2017 року, останній керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Так, огляд на стан спяніння працівником поліції проводився без залучення двох свідків, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Частина 3 вказаної статті зазначає, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначає ознаки спяніння і дії щодо ухилення від огляду.

Як вбачається із складеного на ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 280014 від 26 квітня 2017 року останній їхати в лікарню для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності одного свідка ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3.

З рапорту працівника поліції ОСОБА_4, який склав вказаний протокол слідує, що другого свідка для підтвердження відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 не було залучено у звязку із пізньої порою доби.

Таким чином, працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог чинного законодавства, які регламентують порядок оформлення відмови водія від проходження медичного огляду на стан спяніння, у звязку із чим даний доказ є неналежним та недопустимим.

Враховуючи на те, що в матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння, із урахуванням його неповнолітнього віку та процесуальних порушень допущених працівником поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, які згідно ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_2, вважаю, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у звязку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: