П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, відносно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2,

представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди

-адвоката Віданової О.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з постановою суду, 05.01.2017, о 13 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Полярна, б. 20-Д, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Опель", д.н.з. НОМЕР_1, не надав перевагу в русі автомобілю марки "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2, що наближався справа, в результаті чого допустив зіткнення з даним транспортним засобом.

Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 16.12, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати за недоведеністю його вини у вчиненому, оскільки, вважає, що в даній дорожній-транспортній пригоді наявна обопільна винуватість обох водіїв.

Просить врахувати його свідчення щодо обставин ДТП, її механізму та локалізацію механічних пошкоджень, які, в своїй сукупності, вказують на порушення ПДР саме водієм ОСОБА_2

Зазначає, що при розгляді справи судом його-ОСОБА_1 не було опитано як учасника дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим він був позбавлений права надати свої пояснення.

Вказує на упереджене ставлення до нього працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, без залучення свідків події.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Віданової О.В., які заперечували щодо задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши додатково надані суду апеляційної інстанції дані у тому числі фото- та відеоматеріали, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п.п. 16.12, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

А саме, згідно письмових пояснень самого ОСОБА_1 від 06.03.2017 та в апеляційній скарзі, він не заперечував обставин того, що за вказаних у постанові суду обставин - часі, даті та місці, керуючи автомобілем марки "Опель", д.н.з. НОМЕР_1, він рухався вул. Полярна, 20-Д, на паркові ТЦ "Епіцентр" і в цей час водій автомобіля "Фольксваген" зненацька виїхав на значній швидкості, з порушенням, на його переконання, п. 12.2 Правил дорожнього руху, в результаті чого і сталося зіткнення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він за вказаних обставин, рухався в своїй смузі руху з дотримання Правил дорожнього руху України - спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, інший учасник досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в письмових поясненнях від 05.01.2017, які ним підтверджені в суді апеляційної інстанції, пояснив, що 05.01.2017, о 13 год. 00 хв., керуючи автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2, їхав по головній дорозі на парковочному майданчику ТЦ "Епіцентр", до входу, але в цей час зненацька на швидкості на його смугу виїхав автомобіль "Опель", д.н.з. НОМЕР_1, та вдарив його автомобіль у лівий бік, в результаті чого його - ОСОБА_2 автомобіль відкинуло близько на 10 метрів вправо.

Вважає, що в результаті порушень саме водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України і сталася дорожньо-транспортна пригода.

Дані пояснення водія ОСОБА_2 є спроможними, оскільки, зокрема, узгоджуються зі схемою місця ДТП, розташуванням на ньому транспортних засобів, наявністю механічних пошкоджень транспортних засобів, відтворених в додатку до схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), зміст якої ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не оспорювався, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, прийшовши до ґрунтовного висновку про те, що зіткнення автомобілів сталося і результаті порушення ОСОБА_1 п. 16.12, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Після перегляду в суді апеляційної інстанції відеозапису та дослідження фото з місця події, ОСОБА_1 визнав свою провину в частині здійснення руху на парковочному майданчику ТЦ "Епіцентр" проти стрілок, які нанесені по всьому периметру автостоянки. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався по відношенню до нього справа і в момент зіткнення він був на середині смуги руху, по якій рухався ОСОБА_2, а не на її початку, як він першочергово стверджував.

Водночас ОСОБА_1 додатково зазначив, що розпочав рух, виїхав на перехрестя і зупинився, оскільки із-за припаркованих автомобілів оглядовість була обмежена, а тому і місце зіткнення визначено ним по центру перехрестя.

Водночас і дані доводи ОСОБА_1 не можуть бути спроможними, оскільки виходячи з механізму ДТП, автомобіль під його керуванням на швидкості проти встановленого на даній ділянці напрямку руху, виїхав на полосу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2, фактично перпендикулярно до напрямку руху останнього, вдаривши його в ліву частину автомобіля таким чином, що автомобіль відкинуло до площадки для збирання візків ТЦ "Епіцентр" при тому, що дана смугу руху складає - 8,7 м.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, наданих під час розгляду справи фотознімків, відеозапису, характеру і локалізації виявлених пошкоджень на обох автомобілях, приймаючи до уваги місце розташування автомобілів після дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням місця зіткнення слідує, що суд прийшов до ґрунтовного висновку про те, що зіткнення автомобілів сталося в результаті порушення ОСОБА_1 п.п. 16.12, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Отже, висновок суду у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, - є правильним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи судом не було опитано його-ОСОБА_1 як учасника дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим він був позбавлений надати свої пояснення, - на увагу не заслуговують, оскільки в судовому засіданні при постановленні оскаржуваного рішення - 06.03.2017, ОСОБА_1 приймав участь та надавав пояснення (а.с. 10), при тому, що матеріали провадження містять і письмові пояснення ОСОБА_1, датовані тією ж датою - 06.03.2017 (а.с. 9).

Такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами адміністративної справи, є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_2, в результаті чого і сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 уповноваженими на те працівниками патрульної поліції, які на місці визначили механізм ДТП, - не складався.

Не можна погодитися і з доводами, викладеними в апеляційній скарзі щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з явними порушеннями - не зазначення свідків події, так як протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписаний без будь-яких зауважень та застережень з огляду і на те, що йому-ОСОБА_1 працівниками поліції були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Отже, при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, були повно, всебічно та об'єктивно з'ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за якими ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, - не знайшли свого підтвердження.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення, як те регламентують положення ст.ст. 23, 33 КУпАП, з дотриманням строків його накладення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О.Балацька