П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 Справа №607/12972/16-п

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

прокурора Штурми Н.В.

особи, яка притягується до

адміністративної до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення пов»язаного з корупцією

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України,

освіта вища, одружений, працюючого заступником начальника

Тернопільського обласного управління водних ресурсів, протягом року

до адміністративної відповідальності не притягувався, реєстраційний

номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.1, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді виконувача обов»язків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, не повідомив у строк встановлений п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи провинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, свого безпосереднього керівника голову Державного агентства водних ресурсів України про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Крім цього, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді виконувача обов»язків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав 20 жовтня 2015 року наказ №56 «Про виплату премії працівникам Тернопільського обласного управління водних ресурсів» про виплату премії працівнику зазначеного управління ОСОБА_1, який є близькою особою, тобто його сином, у сумі 2183,05 гривень, а також 26 липня 2016 року - наказ №59 «Про виплату премії працівникам Тернопільського обласного управління водних ресурсів за травень-червень 2016 року» про виплату премії собі особисто та працівнику зазначеного управління ОСОБА_3, який є близькою особою, у розмірі 1455,07 гривень та 1594,75 гривень, відповідно.

Як вбачається із протоколів про вчинення корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 від 29 листопада 2016 року, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника Тернопільського управління водних ресурсів, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно суб»єктом відповідальності за правопорушення, пов»язане з корупцією, в порушення п.2 ч.1 ст.28 Закону, не повідомив не пізніше наступного робочого дня коли він дізнався, чи повинен був дізнатися, свого безпосереднього керівника, тобто Державне агентство водних ресурсів України, про наявність у нього потенційного та надалі, під час виконання обов»язків начальника Управління реального конфлікту інтересів. Крім цього, зазначена посадова особа вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Так, виконуючи обов»язки начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_2, будучи попередженим про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» та ознайомленим із даним Законом, 20 жовтня 2015 року видав та особисто підписав наказ №56 «Про виплату премії працівникам Тернопільського управління обвлводресурсів за вересень 2015 року» в тому числі собі у розмірі 2318 гривень та своєму синові ОСОБА_1 у розмірі 2183,05 гривень. 20 липня 2015 року, ОСОБА_2 видав та особисто відписав наказ 47-В «Про надання відпустки» своєму синові ОСОБА_1 з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення. 26 липня 2016 року ОСОБА_2, аналогічно, виконуючи обов»язки начальника Управління видав та особисто підписав наказ №59 «Про виплату премії працівникам Тернопільського управління облводресурсів за травень-червень 2016 року» в тому числі у сумі 1455,07 грн. собі особисто та своєму синові ОСОБА_1 у розмірі 1594,75 гривень. Аналізом розрахункових відомостей встановлено, що розмір премії сина заступника начальника Управління ОСОБА_2 значно вищий за розмір премії інших працівників з аналогічним фондом заробітної плати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованих йому правопорушень не визнав, суду пояснив, що у період виконання ним обов»язків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів у нього був відсутній конфлікт інтересів, оскільки працівник зазначеного управління заступник начальника відділу економіки ОСОБА_1, який є його сином, безпосередньо підпорядковувався начальнику відділу економіки даного управління. Крім цього, зазначив, що при прийнятті рішення про виплату премії та рішення про надання відпустки працівнику зазначеного управління своєму сину ОСОБА_1 він не вбачав конфлікту інтересів, оскільки розмір премії уже було встановлено начальником зазначеного управління, а відпустку було надано відповідно до графіку, затвердженого на рік. Також зазначив, що виплата премії своєму синові ОСОБА_1 у 2015-2016 роках було проведено за результатами виконання ним робіт по впорядкуванні меліоративних систем, які було виплачено за рахунок фонду економії заробітної плати. Розрахунок на преміювання ОСОБА_1 було здійснено начальником відділу економіки управління водних ресурсів та головним бухгалтером, тому його впливу на розподіл премії не було. Просить провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв»язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованих йому корупційних правопорушень та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду підтвердили суду те, що протягом 2015 - 2016 років працівниками Тернопільського обласного управління водних ресурсів виконувались роботи по впорядкуванні меліоративних систем, за результатами яких було здійснено виплату премії за погодженням із начальниками відділів та відповідно до положення про преміювання працівників, у тому числі ОСОБА_1, на підставі наказів виконуючого обов»язки начальника управління Тернопільського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_2.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що розмір премії працівникам Тернопільського Управління облводресурсів призначається та виплачується на підставі положення про преміювання та колективного договору. Щодо призначення премії, яку було виплачено працівникам зазначеного Управління у 2015-2016 роках зазначив, що її розмір уже було визначено ним, однак за відсутністю коштів виплату було проведено у майбутньому. Також зазначив, що розмір премії визначається начальником Тернопільського Управління облводресурсів, а у випадку його відсутності його заступниками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час займає посаду заступника начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, є посадовою особою юридичної особи публічного права, перебуває у родинних стосунках із заступником начальника відділу економіки зазначеного Управління ОСОБА_1, який є його сином, тобто «близькою особою» в розумінні приписів ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно п.1.1 до Положення про преміювання працівників Тернопільського обласного управління водних ресурсів, затвердженого начальником Тернопільського облводресурсів 06 серпня 2012 року, працівники облводресурсів преміюються щомісяця або щокварталу за основні результати господарської діяльності виконання плану ремонтних робіт на міжгосподарській осушувальній мережі в обсягах, не менше суми фактично виділеного фінансування на ці цілі, до 20 числа останнього місяця відповідно періоду, а також організацію робіт з контролю меліоративного стану земель. Пунктом 1.3 зазначеного положення передбачено, що преміювання працівників здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах фонду оплати праці та економії фонду оплати праці згідно наказу по управлінню. Пунктами 2.1, 2.2. зазначеного положення передбачено, що підставою для нарахування премії є дані бухгалтерської, фінансової та статистичної звітності, а за показниками, не передбаченими бухгалтерською та статистичною звітністю дані оперативного обліку. Премія працівникам нараховується за фактично відпрацьований час, а за вагомий особистий внесок у результати діяльності облводресурсів і активну участь у громадському житті організації керівник може встановлювати окремим працівникам премію в більших розмірах.

Згідно із Положенням про преміювання керівників басейнових та обласних управлінь водних ресурсів, управлінь каналів та Бортницького міжрайонного управління водного господарства ім..ОСОБА_8 Держводагенства за основні результати діяльності, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 15.12.2015 року №155, преміювання начальників здійснюється за рішенням Держводагенства у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі шестимісячного фонду оплати праці та економії фонду оплати праці.

Як вбачається із листа Державного агенства водних ресурсів від 13.10.2015 року №6038/5/11-15, за виконання показників преміювання за основні результати господарської діяльності у вересні 2015 року, Держводагенство погодило премію керівникам Тернопільського облводресурсів згідно з додатком, у тому числі заступнику начальника облводресурсів ОСОБА_2 у розмірі 2318 гривень.

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління водних ресурсів від 05 жовтня 2015 року №68-ос «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_7Я.», надано відпустку ОСОБА_7 начальнику облводресурсів з 15 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2015 року. Виконувачем обов»язки голови Дерводагенства України на період зазначеної відпустки, виконання обов»язків начальника Тернопліьського обводресурсів покладено на заступника начальника управління ОСОБА_2.

Також, як вбачається із наказу начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів від 21 липня 2016 року №79-ос «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_7Я.», на період відпустки з 25 липня по 05 серпня 2016 року виконання обов»язків начальника облводресурсів покладено на заступника начальника управління ОСОБА_2.

Наказом в.о. начальника облводресурсів ОСОБА_1 від 20 жовтня 2015 року №56 «Про виплату премії працівникам Тернопільського облводресурсів за вересень 2015 року» прийнято рішення про виплату премії працівникам апарату управління Тернопільського облводресурсів за вересень 2015 року згідно розрахунку, що додається, у тому числі ОСОБА_1 у розмірі 2183,05 гривень та ОСОБА_2 у розмірі 2318 гривень.

Наказом в.о. начальника облводресурсів ОСОБА_1 від 26 липня 2016 року №59 «Про виплату премії працівникам Тернопільського облводресурсів за травень-червень 2016 року» прийнято рішення про виплату премії працівникам апарату управління Тернопільського облводресурсів за травень-червень 2016 року згідно розрахунку, що додається, у тому числі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 1594,75 та 1455,07 гривень, відповідно.

Крім цього, наказом в.о. начальника облводресурсів ОСОБА_1 від 20 липня 2015 року за період роботи з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року ОСОБА_1 надано відпустку з 03 серпня 2015 року по 03 вересня 2015 року із наданням матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі заяви ОСОБА_1.

Як вбачається із оглянутого в судовому засіданні графіку відпусток працівників Тернопільського обласного управління водних ресурсів на 2015 рік, затвердженим начальником Тернопільського облводресурсів 05 січня 2015 року, ОСОБА_1 передбачено відпустку у серпні 2015 року.

Із наданих суду розрахунку премії працівникам апарату управління Тернопільського облводресурсів по підсумках роботи за травень-червень 2016 року, як додаток №1 до наказу від 26.07.2016 року та додаток до наказу від 20.10.2015 року №56 вбачається, що розмір премії, який було виплачено ОСОБА_1, який є близькою особою ОСОБА_2, є вищим за розмір премії працівників управління з аналогічним фондом заробітної плати та відпрацьованої кількості днів.

Як вбачається із п.5.5 Положення про Тернопільське обласне управління водних ресурсів, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 15 грудня 2015 року №154, начальник Тернопільського облводресурсів очолює його та здійснює керівництво діяльністю, представляє у відносинах з іншими підприємствами, установами і організаціями. В силу вимог п.5.5.8, п.5.5.11 зазначеного Положення приймає рішення про заохочення, накладання стягнень на працівників апарату Тернопільського облводресурсів, у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов»язкові для працівників апарату облводресурсів та підпорядкованих управлінь.

Як вбачається із інформації Державного агентства водних ресурсів України від 20 жовтня 2016 року №5267/7/11-16, у період з 01.01.2015 року по теперішній час повідомлень про наявність потенційного чи реального конфлікту інтересів відповідно до розділу V «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Закону України «Про запобігання корупції» від керівних осіб водогосподарських організацій Тернопільської області до Держводагенства не надходило.

Відповідно до інформації в.о. начальника облводресурсів ОСОБА_1 від 28 вересня 2016 року №869, Тернопільське обласне управління водних ресурсів повідомило, що фактів виникнення конфлікту інтересів в діяльності облводресурсів у 2015-2016 роках не зафіксовано.

В силу вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, забов»язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону. Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз'ясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об»єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес будь-який майновий чи не майновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв»язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Як зазначило Національне агентство з питань запобігання корупції у своїх Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 14 липня 2016 року №2, «…конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об»єктивність рішення. Навіть тоді, коли, прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює. Крім цього, коли приватний інтерес «не спровокував» прийняття незаконного рішення, окремому розгляду підлягатиме питання наявності/відсутності в рішеннях, діяннях службової особи фактів зловживання службовими повноваженнями, одержання неправомірної вигоди чи інших корупційних правопорушень…».

Суд проаналізувавши наведені докази, вважає, що ОСОБА_2, всупереч вимогам ч.1,2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді виконувача обов»язків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, не повідомив у строк встановлений п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи провинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, свого безпосереднього керівника голову Державного агентства водних ресурсів України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 20 жовтня 2015 року у вигляді наказу №56 «Про виплату премії працівникам Тернопільського обласного управління водних ресурсів» працівнику зазначеного управління ОСОБА_1, який є його «близькою особою», тобто його сином та 26 липня 2016 року наказ №59 «Про виплату премії працівникам Тернопільського обласного управління водних ресурсів за травень-червень 2016 року» про виплату премії собі особисто та працівнику зазначеного управління ОСОБА_1.

Таким чином, проаналізувавши та оцінивши докази, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

При цьому, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні наведених правопорушень, суд вважає, що виплату премії за вересень 2015 року безпосередньо ОСОБА_2 проведено за погодженням із Державним агенством водних ресурсів України, яким було визначено її розмір, а тому суд не вбачає у діях ОСОБА_1 приватного інтересу та складу адмінстративного правопорушення передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП в частині видачі та підписання наказу про виплату премії собі особисто у сумі 2318 гривень. Також, суд не вбачає порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» в частині прийняття ним рішення та видачу наказу №47-в від 20 липня 2015 року «Про надання відпустки» своєму синові ОСОБА_1 із наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки вважає, що у його діях при прийнятті зазначеного рішення був відсутній приватний інтерес. Так, відповідно до графіку відпусток працівників Тернопільського обласного управління водних ресурсів на 2015 рік, затвердженим начальником Тернопільського облводресурсів 05 січня 2015 року, було передбачено надання відпустки ОСОБА_1 у серпні 2015 року, що й відбулося на підставі поданої заяви останнього. Крім цього, наказом Міністерства екології та природних ресірсів України №185 від 02.06.2011 року, передбачено надання працівникам матеріальної допомоги облуправлінь, у тому числі на оздоровлення, яким встановлено її розмір, тобто у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання. Таким чином, розмір матеріальний допомоги на оздоровлення, яку було надано працівнику зазначеного управління ОСОБА_1 при наданні щорічної відпустки уже було визначено зазначеним наказом Міністра екології та природних ресірсів України.

Таким чином, суд вважає, що провадження у наведеній частині вмінених корупційних правопорушень ОСОБА_2 щодо неповідомлення ним про реальний конфлікт інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів при видачі наказу від 20 жовтня 2015 року №56 в частині виплати премії собі особисто, а також наказу від 20 липня 2015 року №47-В про надання відпустки ОСОБА_1 з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, слід закрити, з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом»якшуючих та обтяжуючих обставин, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 172-7, 283, 284 КпАП України, Законом України «Про запобігання корупції», суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_2 в частині вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення щодо неповідомлення ним про реальний конфлікт інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів при видачі наказу від 20 жовтня 2015 року №56 в частині виплати премії собі особисто, а також наказу від 20 липня 2015 року №47-В про надання відпустки ОСОБА_1 з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, закрити, з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_9