Справа № 404/7901/16-п
Номер провадження 3/404/96/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з ДПП УПП в м.Кропивницькому, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний номер відсутній, не працюючої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 01.12.2016 року приблизно о 20 годині 45 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці, а саме в загальному коридорі поблизу квартири АДРЕСА_1, к.2 в м.Кропивницький, виражалась нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2, чим принижувала її честь та гідність, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та просила закрити провадження відносно неї.

Ретельно дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновку про закриття адміністративного провадження, з наступних підстав:

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Всупереч приведеної процесуальної норми закону, у долучених до матеріалів адміністративного провадження: протоколі про адміністративне правопорушення, та інших матеріалах адміністративного провадження, відсутні чіткі критерії, що розмежовують дії ОСОБА_1 між дрібним та грубим порушенням громадського порядку.

Не прийнято і процесуального рішення про те, на підставі яких доказів уповноважена службова особа дійшла висновку про наявність саме дрібного хуліганства та відсутність грубого порушення громадського порядку. Слідчим не прийнято постанови про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 296 КК України.

У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т. ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Відповідно до розяснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Надані на розгляд адміністративні матеріали не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, а події, які мали місце 01.12.2016 року з боку ОСОБА_1 не містять явних мотивів хуліганських дій.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 173 КУпАП передбачає можливість застосування адміністративного арешту.

Згідно практики застосування рішень Європейського суду з прав людини (ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини) Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

За таких умов, межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у порушенні громадського порядку чи спокою громадян.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3