25.01.2017 Провадження по справі № 3/380/23/17
Справа № 380/25/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2017 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Лісовенко П.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП В Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, протягом року адміністративному стягненню не піддавався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.12.2016 року о 23 годині 30 хвилин в м.Тетієві водій ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_2, державний номер НОМЕР_2, із явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу Драгер та їхати до лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав, посилаючись на письмове заперечення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши докази в справі, вважаю наступне.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №303143, 09.12.2016 року о 23 годині 30 хвилин в м.Тетієві водій ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_2, державний номер НОМЕР_2, із явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу Драгер та їхати до лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із пояснень в суді ОСОБА_1 вбачається, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння в лікарні, однак, працівники поліції відмовилися їхати в лікарню та давати йому направлення.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи містять письмові пояснення громадян ОСОБА_5, ОСОБА_3, з яких вбачається, що вони були присутніми в якості свідків при складанні адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 та що в їхній присутності водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя відмовився.

Із пояснення в суді свідка ОСОБА_3 встановлено, що працівник поліції попросив підписатися лише в протоколі за те, що водій автомобіля ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан спяніння за допомогою Драгер, в його присутності поліцейський не пропонував водію пройти огляд на стан спяніння в лікарні. Іншого свідка під час даної події не було.

Таким чином, суд ставиться критично до письмових пояснень свідків, які містяться при матеріалах справи, оскільки, вони не відображають фактичних обставин справи.

Із пояснення в суді свідка ОСОБА_4 вбачається, що після того, як доставив автомобіль ОСОБА_1 до його будинку, він разом із ОСОБА_1 поїхали до лікарні на освідування, однак ОСОБА_1 відмовили в лікарні, оскільки, як пояснили працівники лікарні, необхідно направлення з поліції на проходження медичного огляду на стан спяніння.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП України, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 4.2, 5.4 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України №77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП України наявність пояснень свідків є обов'язковою у кількості двох.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №77 від 26 лютого 2009 року, у разі відмови порушника від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в протоколі робиться запис про це, який засвідчується підписом свідків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280,283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, обєктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду , а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на протиправність дій правопорушника, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, яка виключає провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, п.1 ч.1 ст.247,245, 251,252,266,280,283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України №77 від 26 лютого 2009 року,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко