АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 1 вересня 2016 року о 00.50 год. в м. Києві по просп. Сталінграда, 26, він керував автомобілем Мазда державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме зіниці очей не реагували на світло, реакція не відповідає дійсності. Від огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що після зупинки автомобіля працівниками патрульної поліції, які здійснювали перевірку документів у всіх водіїв на даній ділянці дороги. Перевіривши документи та запитавши, чи вживав наркотичні засоби, на що відмовився, один з патрульних посвітив йому в очі ліхтариком, та наказав іншому поліцейському повернути йому документи. Отримавши документи, він підійшов до свого автомобіля і сів у нього, щоб продовжити рух. Однак, після цього інший поліцейський підійшов до нього та почав вимагати, щоб він вийшов для повторного обстеження, на що він відмовився, оскільки до цього його оглянули та повернули документи. Проте, поліцейський із застосуванням фізичної сили почав витягувати його із автомобіля, причинив йому тілесні ушкодження. Мешканцями сусіднього будинку, які чули, що відбувалось біля його автомобіля, був викликаний інший патруль. Як зазначає ОСОБА_2, інший патруль запропонував проїхати до медичного закладу на перевірку на стан наркотичного сп'яніння, на що він відмовився з посиланням на те, що перший екіпаж патрульної поліції вже оглядав його.

Крім того, як зазначає апелянт, поліцейські на місці зупинки транспортного засобу не провели огляд у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а одразу запропонували поїхати в медичну установу.

Також, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався вимог ст.ст. 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП, неправильно дослідив докази та встановлені обставини у справі, а тому апелянт вини не визнає та з вказаним рішенням суду першої інстанції не погоджується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, пояснення свідків, дослідивши наявні у справі та додатково долучені під час апеляційного розгляду справи докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст.. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, як встановлено під час апеляційного розгляду, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 038127, складеного 1 вересня 2016 року о 01.40 год. щодо ОСОБА_2, 1 вересня 2016 року о 00.50 год. в м. Києві по пр.. Героїв Сталінграда, 26, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці ока не реагують на світло, реакція не відповідає дійсності). Від проходження огляду в установленому законом порядку на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.1 30 КУпАП (ас. 1).

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що був зупинений працівниками патрульної поліції, автомобіль яких стояв попереду руху його автомобіля, на їх вимогу пред'явив документи, поводив себе адекватно. Працівники поліції, перевіривши документи, посвітили йому в очі ліхтариком та відпустили. Коли він сів в автомобіль та хотів поїхати далі, підійшов до нього один з поліцейських, який почав повторно вимагати документи. Між ними виникла суперечка, після чого поліцейський сказав, що в нього виникла підозра, що, начебто, він (ОСОБА_2) перебуває в стані сп'яніння, що треба пройти огляд, на що він відмовився. Поліцейський запропонував йому (ОСОБА_2) вийти з автомобіля, а згодом патрульні почали застосовувати до нього фізичну силу, намагаючись витягнути з автомобіля. Він почав кликати на допомогу, а також зазначає, що люди з вікон балкона кричали поліцейським, що вони таке роблять. Потім під'їхав інший патруль, якому він показав документи, розповів ситуацію та пояснив, чому він відмовлявся поїхати з тим патрулем взагалі кудись. Він був збентежений цією ситуацією, такими діями поліцейських. Від цього всього був спочатку у збудженому стані, дійсно, погрожував патрульним керівництвом райвідділу, судом у зв'язку з такими діями поліцейських та тим, що йому були заподіяні тілесні ушкодження, потім трохи заспокоївся, але в присутності двох свідків йому жоден патруль не пропонував пройти огляд на стан сп'яніння. Автомобіль забрали на штраф майданчик. Оформляли адмінматеріал дуже довго, на вулиці було холодно, а він був в шортах та футболці і сильно змерз.

На підтвердження своїх пояснень посилається на висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 2 вересня 2016 року.

Відповідно до вказаного висновку, зі слів ОСОБА_2 записані обставини справи: 1 вересня 2016 року приблизно о 01.30 год. двоє співробітників поліції, схопивши: один за ліву руку, другий за ліву ногу намагались витягнути з салону автомобіля (перебував за кермом власного авто), ушкодив спину о частини салону автомобіля.

При огляді виявлені в поперековій ділянці зліва, на передній поверхні лівої гомілки у середній третині і у нижній третині, на тільній поверхні лівої ступні в проекції середньої третини 1-ї плеснової кістки садна подовженої форми з поверхнею червоного кольору на рівні оточуючих тканин. На внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині, на передній поверхні лівого передпліччя у нижній третині розташовані синці синьо-фіолетового кольору овальної форми.

Описані ушкодження у вигляді саден та синців утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю утворення можуть відповідати вказаному терміну, тобто, 1 вересня 2016 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалостя розладу здоров'я)(ас. 18).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 - інспектор поліції, пояснив, що транспортний засіб ОСОБА_2 зупинив ОСОБА_8 у зв'язку з порушенням ПДРУ, не горів задній лівий габарит. Як йому здається, їх автомобіль рухався позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_2, але на 100% стверджувати не може. Він (ОСОБА_4) спілкувався з водієм автомобіля БМВ, а автомобіль «Мазда» під керуванням ОСОБА_2 рухався їм на зустріч. ОСОБА_8 перевірив документи та відпустив ОСОБА_2, але він (ОСОБА_4) у ОСОБА_2 вбачав ознаки сп'яніння. Підійшовши до ОСОБА_2, посвітив ліхтариком в очі ОСОБА_2, а зіниці не реагували на світло, також було бліде обличчя. Так як ОСОБА_2 не хотів надати документи та вийти з автомобіля, його почали витягувати з автомобіля, на що ОСОБА_2 почав кричати про допомогу. В цей момент з балкону галасувала жінка, навпроти також був таксист на бусику. Окрім того, коли спустилась жінка, то вона зазначила, що ОСОБА_2 - наркоман. Вони були свідками, коли ОСОБА_2 пропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_2 відмовився. Транспортний засіб був евакуйований. Чому відсутні дані про евакуацію транспортного засобу, він не знає. Ознаки сп'яніння вбачались, а тому склали протокол. Жінка, яка перебувала біля них в той час, не хотіла писати пояснення, як свідок.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які викладені на друкованому бланку шляхом внесення рукописного тексту працівником поліції, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння (ас. 2).

В матеріалах справи також наявні пояснення ОСОБА_6, як зазначено, записані з його слів, що він став свідком того, що по пр.. Сталінграду, 2, наряд поліції зупинив т/з «Мазда» д.н.з НОМЕР_1. Водій почав поводити себе неадекватно, кричати на всю вулицю. На його думку, водій перебував під дією наркотиків. Водій сів в машину та відмовлявся давати посвідчення водія. Водію в його присутності запропонували поїхати до лікаря-нарколога, він відмовився та почав поводити себе ще більш неадекватно (ас. 3)

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_9, вона бачила, як водій машини «Мазда» номер НОМЕР_1 вчинив непокору поліції, не хотів виходити з машини на вимоги поліції. Підійшовши до машини, побачила, що водій не зовсім в адекваті. Скоріш за все, під наркотичними «существами». Раніше, викликавши наряд, чула крик про допомогу. Підійшовши, побачила ситуацію, що водій провокує на конфлікт (ас. 4).

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги неодноразово викликалися в судове засідання свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_10 Однак, вказані особи до суду апеляційної інстанції не з'явилися, пояснення не дали.

За клопотанням сторони захисту апеляційним судом витребувані з Управління патрульної поліції у м. Києві відеозаписи подій, які відбувалися 1 вересня 2016 року, а також матеріали службової перевірки за заявою ОСОБА_2 щодо протиправних дій з боку працівників поліції під час несення служби 1 вересня 2016 року.

З відповіді на заяву ОСОБА_2 та з висновку перевірки за зверненням ОСОБА_2 вбачається, що підставою для зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_2 були пошкодження на автомобілі, характерні для дорожньо-транспортної пригоди. Під час спілкування з ОСОБА_2 працівником поліції виявлені у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп'яніння. В присутності двох свідків він відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп'яніння, за результатами чого складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, у висновку є посилання на пояснення ОСОБА_8, який вказав, що ОСОБА_2 сів у автомобіль із заведеним двигуном (ас. 64-65, 74-78).

Під час перегляду відеофайлів (в кількості 7 штук), які містяться на диску, що наданий Управлінням патрульної поліції м. Києва (ас. 61-62), вбачається, що події відбуваються 1 вересня 2016 року:

Файл 1 - 00:39:41-00:40:28 - екіпаж патрульної поліції спілкується з особою на ім'я ОСОБА_2;

Файл 2 - 00:51:41-00:55:10 - ОСОБА_2 повертається до автомобіля, сідає в автомобіль, двері відчинені, двигун автомобіля не працює. Відбувається розмова між ОСОБА_2 та патрульним, під час якої ОСОБА_2 вказує, що працівники поліції повели себе некрасиво, перевірили документи, перевірили його, відпустили, а потім починають чіплятися до нього безпідставно. Працівник поліції зазначає, що ведеться відеозйомка, а ОСОБА_2 відмовляється надати документи. На це ОСОБА_2 вказує, що його зупинили для перевірки документів на угон автомобіля, він надав документи, їх поліцейські повернули, дозволили йому їхати. Інспектор патрульної поліції зазначає, що в нього є підозра, що ОСОБА_2 перебуває в стані сп'яніння, але не уточнює, в якому саме, і вказує про те, що до закінчення процедури посвідчення водія повинно знаходитися у нього. ОСОБА_2 не погоджується з діями працівника поліції, вважаючи їх незаконними, говорить про те, що набере адвоката та послухає, що скаже останній ;

Файл 3 - 00:55:27-01.07:54- поліцейський говорить ОСОБА_2 про те, що мають намір відвезти його до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві для встановлення особи. ОСОБА_2 вказує, що його особу вже встановлено, що він надавав документи. Один з поліцейських представляється - ОСОБА_8. На вимогу представника поліції ОСОБА_2 зазначає, що надавав всі документи на автомобіль та водійське посвідчення ОСОБА_8, на що ОСОБА_8, не заперечуючи перевірку документів, зазначає, що іншому працівнику поліції він (ОСОБА_2) документи не надавав. Застосовуючи фізичну силу, поліцейській намагається витягнути ОСОБА_2 з автомобіля, на що ОСОБА_2 обурюється, говорить, що сам вийде з автомобіля. Зазначає, що боїться їх. Поліцейські вдвох намагаються витягнути ОСОБА_2 з автомобіля. ОСОБА_2 вказує, що буде скаржитися на такі дії поліцейських, кличе на допомогу людей, просить викликати поліцію. На вимогу поліцейського вийти з автомобіля, вказує, що вийде при іншому патрулі. Підійшли працівники поліції іншого екіпажу. ОСОБА_2 розповідає, що його зупинили, перевірили документи, намагаються витягнути з автомобіля. Поліцейські заспокоюють його. Поліцейські пропонують вийти з автомобіля, зачинивши його, та надати документи. ОСОБА_2 зазначає, що йому заподіяли тілесні ушкодження, погрожує судом, показує на вимогу інших патрульних документи на автомобіль та водійське посвідчення. Поліцейський переписує відомості з документів. Між поліцейськими першого екіпажу в цей час відбувається розмова, що на ОСОБА_2 вже оформлюється 130. На скаргу ОСОБА_2 поліцейські відповіли, що «суд розбереться».

Файл 4 - 01:10:33-01:11:02 - ОСОБА_2 відмовляється спілкуватися з поліцейськими з першого патруля.

Файл 5 - 01:19:53 - 01:20:39 - на відео вбачається, що патрульні поліції другого екіпажу, перебуваючи біля автомобіля ОСОБА_2, спілкуються з останнім;

Файл 6 - 01:20:39 -01:39:08 - складання адмінматеріалу. Якийсь чоловік говорить про те, що ОСОБА_2 відмовлявся від медкомісії. ОСОБА_2 на це стверджує, що документи пред'являв ОСОБА_8 (першому патрульному), порушень не було виявлено жодних. Особу свідка не встановлена. Інспектор патрульної поліції розповідає свідку ОСОБА_5 про обставини, які відбулись. При цьому інспектор поліції зазначає, щоб свідок написав, що в його присутності водій відмовився. Другий свідок - ОСОБА_6 підписує пояснення. Підходить жінка, яка свариться с ОСОБА_2, погрожує йому у зв'язку з тим, що він кликав людей на допомогу. Питає, що він вживав, на що ОСОБА_2 заперечує.

Файл 7 - 02:18:55-02:26:07 - транспортний засіб евакуйований з місця події. ОСОБА_2 спілкується з якимись особами, стверджує, що двері не зачиняв в автомобілі.

Оцінюючи наявні у справі та перевірені апеляційним судом докази в їх сукупності, розглядаючи справу в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, відеозаписів та висновків, викладених у відповіді на заяву ОСОБА_2 та під час проведення перевірки за зверненням ОСОБА_2, в них зазначені різні підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2: не горів задній лівий габарит; перевірка автомобіля на угон; наявність пошкоджень на автомобілі, характерних для дорожньо-транспортної пригоди.

З яких підстав, передбачених ст.. 35 Закону України «Про національну поліцію», був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2, з наявних у справі доказів не встановлено.

З відеозаписів вбачається, що на них не зафіксована перевірка очей ОСОБА_2 за допомогою ліхтарика, що спростовує обставини, викладені в протоколі щодо ознаки наркотичного сп'яніння - зіниці ока не реагують на світло.

Також під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 не зміг пояснити, в чому реакція ОСОБА_2 не відповідала дійсності.

Крім того, обставини, зазначені у письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з приводу відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, не відповідають обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненням як ОСОБА_2, так і свідка ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду, а також відеозаписам, наявним у справі, оскільки ОСОБА_2 проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» не пропонувалося.

Також, з відеозаписів, які об'єктивно відтворюють обставини подій, які відбувалися 1 вересня 2016 року, вбачається, що в присутності двох свідків ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Більш того, з відеозапису вбачається, що одному із свідків саме працівник поліції розповідає про обставини, які відбувалися.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_6, записаних з його слів, вбачається, що тільки в його присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Перевірити зазначені обставини та усунути наявні суперечності шляхом допиту свідків під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості у зв'язку з неявкою вказаних осіб в судове засідання.

Разом з тим, відповідно до ст.. 6 розділу 1Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на те, що з наявних у справі доказів неможливо прийти до беззаперечного висновку, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року , якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн., - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 038127.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва