АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2555/17Суддя 1 інстанції Літвіненко Н. А.
Номер провадження 33/774/109/К/17Суддя- доповідач Чумак Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Чумак Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, -

за участю:

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 31 травня 2017 року о 23 годині 25 хвилин в м. Кривому Розі, Металургійному районі, по вул. Нікопольське шосе, в районі АИС, ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка», водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що з протоколу, що був складений відносно нього, не зрозуміла об'єктивна сторона правопорушення, а саме, чи керував він транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чи відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку. Окрім цього, розгляд справи було призначено на 28 червня 2017 року - у вихідний день. Після цього справу було призначено до розгляду на 31 липня 2017 року. Розгляд справи було проведено без захисника, на присутності якого він наполягав, а також без виклику інспектора поліції, який склав протокол. Також, як стверджує ОСОБА_2, він не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння та вимагав направити його до ПНД, але йому було відмовлено, а лише запропоновано огляд на спеціальному технічному приладі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_2 закрити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.294 КУпАП перегляд постанови судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не випливає з мотивувальної частини постанови та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що судом першої інстанції не було належним чином проаналізовано складений відносно ОСОБА_2 протокол на предмет правильності його складання та дотримання норм чинного законодавства при його складанні.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 31 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 зазначено, що він керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. (а.с.1).

Разом з тим, з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує лише те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду стан сп'яніння (а.с.4).

Але в даних поясненнях не вказано про те, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля з будь-якими ознаками алкогольного сп'яніння, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, при вивченні відеозаписів з нагрудних камер відеоспостереження, судом апеляційної інстанції було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не зупинявся працівниками поліції, оскільки був припаркований біля узбіччя. Вказаний факт також було підтверджено інспектором ОСОБА_6., що була допитана в судовому засіданні.

Також, як видно з матеріалів справи, 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою та необхідністю залучення захисника, в підтвердження чого надав довідку про те, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні з 31 липня 2017 року (а.с.11).

Разом з цим, суд залишив поза увагою заявлене клопотання та, не вживши жодних заходів для перевірки викладених в заяві фактів, в порушення приписів ст.268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 та розглянув її за без залучення захисника, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

Отже, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, закривши провадження у справі.

Керуючись ст.ст.7, 247 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.О. Чумак