1Справа № 335/6932/17 3/335/1130/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запорожжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом № 759314, що надійшла з Запорізького управління ОВПП ДФС, про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого на посаді виконуючого обовязки генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення при проведенні камеральної перевірки з питань своєчасності сплати грошових зобовязань з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за жовтень - грудень 2016 року, січень 2017 року; своєчасності сплати грошових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання води за ІІІ-ІV квартали 2016 року; своєчасності сплати грошових зобовязань щодо плати за землю за вересень - грудень 2016 року, січень 2017 року; своєчасності сплати грошових зобовязань з екологічного податку за ІІІ-ІV квартали 2016 року; даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та даних, заявлених в податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу за рішенням суду ПАТ «Запоріжжяобленерго», в.о. генерального директора якого є ОСОБА_1 встановлено порушення: п. 57.1 ст. 57 п. 257.5 ст. 257, абз. 4 а) п. 50.1 ст. 50 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року, в результаті чого несвоєчасно сплачено податкове зобовязання з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України за жовтень - грудень 2016 року, січень 2017 року із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання в загальній сумі 906,78 грн.; порушення п. 57.1 ст. 57, п. 257.5 ст. 257 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року, в частині несвоєчасної сплати рентної плати за спеціальне використання води за ІІІ-ІV квартали 2016 року в загальній сумі 6617,40 грн.; порушення п. 57.1 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року в частині несвоєчасної сипати сум з плати за землю за 2016 рік, 2017 рік. в тому числі: орендної плати за земельні ділянки у загальній сумі 367 435,97 грн., плати за землю у загальній сумі 957 016,15 грн.; порушення п. 57.1 ст. 57, п. 250.2 ст. 250, ст. 287 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року, в частині несвоєчасної сплати екологічного податку за ІІІ-ІV квартали 2016 року у загальній сумі 1 164,52 грн.; порушення п. 57.1 ст. 57, п. 200.2 ст. 200. п. 203.2 ст. 203 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобовязання з ПДВ, заявленої платником в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року, а також розстрочених, (відстрочених) - сум податкового боргу з ПДВ за рішенням суду, з затримкою більше 30 календарних днів сумі 12 058 825,85 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не визнає та повідомив суду, що на підставі акту про результати камеральної перевірки ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27.04.2017 року № 432/28-10-47-09/00130926 винесені податкові повідомлення рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 18 травня 2017 року, які на теперішній час оскаржуються підприємством до Державної фіскальної служби України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2 суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 14 КпАП України підставою для притягнення посадових осіб до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Статтею 163-1 ч.1 КпАП України передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Судом встановлено, що 06 червня 2017 року Запорізьким управлінням ОВПП ДФС, складено адміністративний протокол № 759314 про притягнення до адміністративної відповідальності виконуючого обовязки генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Обовязковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у діях порушника.

Вина особи може бути виражена у формі наміру або необережності. Намір особи на здійснення адміністративного правопорушення буде простежуватися тоді, коли особа, що його зробила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії або бездіяльності, передбачало їхні шкідливі наслідки й бажало їх або свідомо допускало настання цих наслідків. Необережність буде мати місце тоді, коли особа, що зробила адміністративне правопорушення, передбачало можливість настання шкідливих наслідків своїх дій або бездіяльності, але розраховувала на їхнє запобігання або не передбачало можливості настання таких наслідків, хоча повинно й могло їх передбачити.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі акту про результати камеральної перевірки ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27 квітня 2017 року № 432/28-10-47-09/00130926 винесені податкові повідомлення рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 18 травня 2017 року.

01 червня 2017 року Державна фіскальна служби України отримала скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго» на податкові рішення-повідомлення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 18 травня 2017 року, які прийняті на підставі акту № 432/28-10-47-09/00130926 від 27 квітня 2017 року.

Тобто, податкові повідомлення рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 18 травня 2017 року, складені на підставі акту про результати камеральної перевірки ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27 квітня 2017 року № 432/28-10-47-09/00130926, в стані оскарження, а тому зазначений акт не може бути покладений в основу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, оскільки аналіз тільки самого акту перевірки не може служити належним доказом про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, інших доказів суду не надано.

Аналізуючи в сукупності досліджені судом матеріали, суд приходить до висновку, що акт перевірки № 432/28-10-47-09/00130926 від 27 квітня 2017 року не є безумовною підставою для складання адміністративного протоколу, а дає лише підстави для додаткової перевірки. Акт не є нормативним документом, а лише висновком за результатами проведеної перевірки уповноважених на те осіб, а відтак, акт не є достатньою підставою для складання адміністративного протоколу, за відсутністю інших достатніх даних.

Разом з тим, акт перевірки не заміняє та не доповнює протокол про адміністративне правопорушення, оскільки саме в протоколі мають бути відображені всі обставини правопорушення.

Крім того, суд вважає, що акт перевірки не є єдиним доказом, на підставі якого приймається обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1, оскільки містить субєктивну оцінку викладену в акті службовою особою, якою проведена перевірка.

Таким чином, провадженням по справі підлягає закриттю, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 163-1, 283, 284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, закрити у звязку з відсутністю його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В.Калюжна