Номер провадження: 33/785/143/17
Головуючий у першій інстанції Малиновський
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою правопорушника ОСОБА_1 та адвоката Колесник О.В. на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №023102 складеного інспектором патрульної поліції 4-ої рити 4-го батальйону у м. Одесі Погорєловим В.О., 25.09.2016 р.о 17-10 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Хонда», р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кримська в м. Одесі по другорядній дорозі повертаючи ліворуч на головну вул. Ак. Заболотного не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з т/з марки «КІА», р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, та т/з «Ніссан», р/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

У своїй скарзі правопорушник та його захисник просять постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. За розгляду справи суд кваліфікував скоєне ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, але визначаючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпечності, суд не прийняв до уваги характер дій особи з керування і обстановку, час вчинення проступку, з огляду на те, що порушення не мало відверто зневажливий характер до встановлених правил користування правом на керування транспортними засобами. Суд не врахував, що правопорушення скоєне вперше, та не є систематичним, що обтяжуючі відповідальність обставини відсутні, особу порушника,Ю через що суд припустився порушення ст.ст. 30, 33 КУпАП і наклав на порушника адміністративне стягнення, яке за суворістю не відповідає суспільній небезпечності порушника і скоєного ним правопорушення, вимогам ст. 23 КУпАП та є не справедливим і має бути замінене на штраф. В свою чергу адміністративне стягнення у вигляді штрафу відповідає тяжкості і характеру скоєного правопорушення, та є достатньою мірою для досягнення мети, передбаченої ст. 23 КУпАП. Однак під час розгляду справи не було встановлено чи звертався ОСОБА_5 до страхової компанії, чи було розраховано розмір страхового відшкодування, чи було виплачене страхове відшкодування, якщо так то в якому розмірі. Оскільки судом не було встановлено вказані обставини, то безпідставно була стягнута сума у розмірі 84 110,00 грн. Сума у розмірі 1600,00 грн. є витрати за проведення експертного дослідження не є витратами за проведення експертизи і можуть бути спростовані висновками експертів які наділені відповідними повноваженнями. Суд однобоко та заангажовано підійшов до оцінки доказів, адже більшість мотивувальної частини постанови суду зводиться до того, що нібито ОСОБА_1 виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Не надана оцінка діям кожного водія виходячи з їх відповідності чи невідповідності вимогам ПДР. Постанова суду є формальним юридичним аналізом ДТП та надання об'єктивного висновку, яке б ґрунтувалось на діючих нормах чинного законодавства.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, який просив про задоволення апеляції, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до висновку, що скарга є обґрунтованою й підлягає задоволенню.

ОСОБА_7 у судовому засідання вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що він 25.09.2016р. керував т/з марки «Хонда», р/н НОМЕР_1 рухався по вулиці Кримська з боку вул. Затонського в бік вул. Ак. Заболотного з приблизною швидкістю руху 15 км/г. Поворот ліворуч на вул. Ак. Заболотного він виконував по принципу «правої руки», так як вважав Т-образне перехрестя рівнозначних доріг, при цьому для пішоходів, які переходили дорогу по вул. Ак. Заболотного горів зелений сигнал світлофору. З ліва він побачив т/з марки КІА, який рухався з великою швидкістю, він загальмував, проте уникнути зіткнення він не зміг.

Так, матеріалами справи встановлено, що 25.09.2016р. приблизно о 17-10 годині ОСОБА_1 керуючи т/з марки «Хонда», р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Кримська в м. Одесі повертаючи ліворуч на вул. Ак. Заболотного не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з т/з марки «КІА», р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, який рухався в зустрічному напрямку руху на дозвільний зелений сигнал світлофору, який регулює пішохідний перехід, який від удару відкинуло на зустрічну смугу, що стало причиною зіткнення з т/з «Ніссан», р/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Суддя вважає, що інспектор патрульної поліції батальйону у м. Одесі Погорєлов В.О. прийшов до правильно висновку про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, проте помилково зазначив про порушення останнім п. 16.11 ПДР.

Так, з наданого комунальним підприємством «СМЕП»паспорту світлофорного об'єкту та схеми розташування дорожніх знаків на перехресті вул. Ак. Заболотного - вул. Кримська в м. Одесі, убачається, що станом на 25.09.2016р. на вул. Ак. Заболотного був розташований світлофор, який регулює пішохідний перехід, перед яким розташована дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія). Перед виїздом на вул. Ак. Заболотного з вул. Кримській перед перехрестям нанесена дорожня розмітка 1.14.1 «зебра, нерегульований пішохідний перехід». Вулиця Ак. Заболотного має по дві полоси руху в кожному напрямку, які поділяються між собою подвійною суцільною смугою, в той час як вул. Кримська має по одній смузі зустрічних напрямків. Будь-які інші знаки на вказаному перехресті на час ДТП були відсутні. Отже, Посилання ОСОБА_1 на те, що ДТП відбулося на Т-образному перехресті не відповідають обставинам справи. За даними паспорту ІІ фаза регулювання перехрестя (надає дозвіл на перехід вул. Ак. Заболотного пішоходами), при цьому тривалість дозвільного сигналу включає 3 сек. зеленого мигання, тривалість жовтого сигналу - 3 сек.

Пунктом 8.10. ПДР, регламентовано, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п. 16.3. у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора (п.16.8. ПДР).

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він керуючи автомобілем НОМЕР_4 25.09.2016р. рухався по вул. Ак. Заболотного в бік проспекту Добровольського, в м. Одесі, по лівій полосі. Не зупиняючись, він продовжив рух на зелений сигнал світлофору, розташований на перехресті вул. Ак. Заболотного - вул. Кримська, проте з права, з вул. Кримської виїхав водій автомобіля Хонда, р/н НОМЕР_5 на великої швидкості та скоїв з його автомобілем зіткнення, від удару його автомобіль відкинуло на зустрічну полосу де він зіткнувся з автомобілем НОМЕР_6, який рухався в зустрічному напрямку. Вважає ОСОБА_1 винним у скоєнні ДТП.

Водій автомобіля НОМЕР_7 ОСОБА_6, в судовому засіданні зазначив, що він керував т/з марки Ніссан, р/НОМЕР_4 рухаючись по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі в напрямку вул. Дніпропетровська дорога в м. Одесі. Не доїжджаючи до перехрестя вул. Ак. Заболотного, вул. Кримська він зупинився на заборонений сигнал світлофору. При цьому він зупинився до перехрестя з метою надання можливості здійснити виїзд т/з, які знаходилися на вул. Кримська. В зустрічному від нього напрямку в правій смузі зупинився маршрутний автобус, який здійснював висадку пасажирів. Після того, як загорівся дозвільний зелений сигнал світлофору, він продовжив рух. Однак,він був вимушений різко зупинитися, так як з вул. Кримської , з лівої від нього сторони, на великої швидкості виїхав т/з марки Хонда, р/н НОМЕР_5 та допустив зіткнення з т/з КІА р/н НОМЕР_2, який рухався в зустрічному йому напрямку, на дозвільний зелений сигнал світлофору, який відкинуло на його автомобіль, внаслідок чого т/з були отримані механічні пошкодження.

Допитаний свідок ОСОБА_9 зазначив, що 25.09.2016р. він знаходився на вул. Ак. Заболотного з метою перетину вулиці на регульований світлофором пішохідний перехід. При цьому йому горів заборонений червоний сигнал світлофору. З боку вул. Кримська на великої швидкості виїхав автомобіль Хонда та скоїв зіткнення з автомобілем КІА, який рухався на дозвільний зелений сигнал світлофору.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_10, який зазначив, що зіткнення між т/з КІА та Хонда відбулось в той час коли для пішоходів на вул. Ак. Заболотного горів заборонений червоний сигнал світлофору.

Допитаний в якості свідка інспектор патрульної поліції Погорєлова В.О., зазначив, що при оформленні ДТП він прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у зіткненні автомобілів визначалась з урахуванням дорожньої обстановки, пояснень ОСОБА_1, який в первісних поясненнях визнавав свою вину та вказував, що він виїжджаючи з другорядної дороги не уступив дорогу автомобілю КІА.

Показання зазначених вище свідків та пояснення водіїв ОСОБА_5, ОСОБА_6 узгоджуються з фактичними обставинами справи встановлених судом в процесі судового розгляду про механізм дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час судом не приймаються до уваги показання свідка ОСОБА_11, який стверджував, що т/з марки Хонда виїжджав з вул. Кримська на вул. Ак. Заболотного на миготливий зелений сигнал світлофору для пішоходів, так як його т/з знаходився на відстані 30-40 метрів до світлофорного об'єкту, що є значною відстанню, з урахуванням розмірів світлофору для пішоходів. Крім того ,його показання надані у судовому засіданні не збігаються з письмовими поясненнями наданими 26.09.2016р. де він стверджував, що т/з Хонда рухався на зелений сигнал світлофору. Є неспроможні та відхиляються показання свідка ОСОБА_12, які взагалі не збігаються з обставинами ДТП. Свідок ОСОБА_13 зазначав, що підходячи до пішохідного переходу він побачив, як почав мигати зелений сигнал світлофору, на що він зупинився. Після з вул. Кримської виїхав автомобіль Хонда та відбулось ДТП. Аналогічні покази в частині миготливого зеленого сигналу світлофору надав свідок ОСОБА_14 Разом, з тим, зазначені покази в частині світлофорного об'єкту є суперечливими та такими, що спростовуються іншими зібраними по справі доказами.

Надані фотознімками з місця ДТП, вказують що автомобіль Хонда, отримав пошкодження переднього бамперу, передньої частини правого крила, передніх фар, в той час у т/з КІА пошкоджені переднє праве крило, деформований передній бампер. Характер таких пошкоджень вказує на те, що саме автомобіль Хонда допустив первісне зіткнення з автомобілем КІА.

Отже, аналізуючи зазначені вище обставини, виходячи з конфігурації перехрестя та дорожньої розмітки на перехресті вул. Ак. Заболотного - вул. Кримська, слід дійти висновку, що при проїзді вказаного перехрестя визначальним є наявність світлофорного об'єкту, який хоча і регулює пішохідний перехід, проте за обставинами встановленими судом, фактично регулює проїзд транспортними засобами перехрестя. Саме за таким принципом рухався автомобіль марки Ніссан, під керування ОСОБА_6 та автомобіль марки КІА, під керуванням ОСОБА_5 Виходячи з додаткових пояснень ОСОБА_1 наданих 25.09.2016р., виконуючи поворот ліворуч він також керувався світлофорним об'єктом (а.с.10). Тобто, водій ОСОБА_1 при виїзді з вул. Кримська на вул. Ак. Заболотного повинен був переконатися, що для т/з які рухаються по вул. Ак. Заболотного горить заборонений сигнал світлофору, далі, при наявності, пропустити зустрічні т/з, які рухаються в зустрічному напрямку по вул. Кримська, після, продовжити виконання повороту ліворуч з дотриманням п. 16.8 ПДР зупинившись перед стоп-лінією, а після включення дозвільного сигналу світлофору по вул. Ак. Заболотного закінчити поворот ліворуч. Втім, ОСОБА_1 не дотримавшись зазначених положень ПДР, здійснив виїзд та проїзд перехрестя вул. Ак. Заболотного - вул. Кримська на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.п. «е», п. 8.7.3 ПДР, яким зазначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

На даний час зазначене перехрестя регулюється за вказаним вище принципом, що убачається з паспортних даних наданих КП «СМЕП» станом на 15.11.2016р.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1, які з його боку постійно змінюються. Так, в первісних поясненнях наданих на місце ДТП ОСОБА_1 зазначав, що він повертав ліворуч з другорядної дороги на головну, в той час коли автомобілі по вул. Ак. Заболотного почали рухатися. В додаткових поясненнях, наданих в той же день, ОСОБА_1 посилався на те, що він повертав ліворуч на дозвільний зелений сигнал світлофору. В судовому засіданні ОСОБА_1 посилаючись на рівнозначність доріг, вказував на те, що повертаючи ліворуч керувався принципом «правої руки», в зв'язку з чим, вважав винним у скоєні ДТП водія т/з КІА. Суперечність таких пояснень розцінюється судом, як обраний ОСОБА_1 спосіб уникнення від відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП також підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №023102 від 25.09.2016р. складеного відносно ОСОБА_1 у порушенні ним ПДР, які підпадають під ознаки ст.124 КУпАП;

- схемою місця ДТП, складеною 25.09.2016р. інспектором ДПП Погорєловим В.О. та підписаної ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з якій убачається, що зіткнення автомобілів КІА та Хонда відбулось на перехресті вул. Ак. Заболотного, в м. Одесі на лівій смуги руху по напрямку руху т/з марки КІА, р/н НОМЕР_2 та на зустрічній смузі з т/з марки Ніссан. При цьому, зіткнення між т/з КІА та Хонда відбулось на відстані 3,2м. від краю лівої частини вул. Кримська, що дає можливість стверджувати, що водій ОСОБА_1 здійснюючі поворот ліворуч зрізав кут свого повороту, та не намагався зупинитися біля стоп-лінії.

Зважаючи на викладе, враховуючи ступень та характер дорожньо-транспортної пригоди, приймаючи до уваги, грубе порушення Правил дорожнього руху, що спричинило завдання значної матеріальної шкоди, порушення було скоєно на пішохідному переході, що могло завдати більш тяжких наслідків, суддя вважає необхідним та достатнім накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами строком на шість місяців, стягнувши з нього судовій збір на користь держави в розмірі 243,60гривень.

Частина 1 ст.40 КУпАП, визначає обов'язок особи, яка у результаті адміністративного правопорушення завдала матеріальної шкоди громадянинові відшкодувати її такій особі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При вирішенні питання про відшкодування завданої шкоди, суд виходить з роз'яснень, викладених в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», де зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.(Правовий висновок ВСУ у справі № 6-954цс16).

Суддею встановлено, що на час скоєння ДТП, згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/6768331), транспортний засіб марки «Хонда», р/н НОМЕР_1 був застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50 000 грн., з визначенням франшизи у розмірі 1000 гривень. Згідно висновку № 218/16 від 21.10.2016р., проведеного судовим експертом Кеосаки А.П., розмір завданої матеріальної шкоди власнику ТЗ марки КІА, р/н НОМЕР_2 внаслідок ДТП, що мале місце 25.09.2016р. складає 73331,72 грн., розмір поновлюваного ремонту складає 131510,30 грн. Згідно представленої квитанції №116 від 24.10.2016р. ОСОБА_5 на відновлення пошкодженого т/з марки КІА, р/н НОМЕР_2 витратив 132063,53 грн. та за проведення експертного дослідження сплатив 1600,00 грн. Тобто, загальний розмір завданої шкоди складає 133110,00 грн. Виходячи з різниці суми страхового відшкодування (49000 грн.), яку повинна сплатити ТДВ СК« Альфа-Гарант», на користь потерпілої особи ОСОБА_5 та суми, яка підлягає відшкодуванню на користь останнього (133110грн.), з ОСОБА_1 слід стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 84110,00 грн.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівникам батальйону Управління поліції м. Одеси були роз'яснені його процесуальні права й обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, а також було роз'яснено, що його справа буде розглядатися в суді Малиновського району м. Одеси, про що правопорушник поставив свій підпис.

Справа розглянута згідно діючого законодавства, встановлені всі обставини скоєння ДДП, докази відповідають і обґрунтовують прийняте судом рішення.

Підстав для скасування постанови в частині доказаності вини ОСОБА_1 і задоволення цивільного позову не вбачається.

В той же час перевіряючи доводи поданої апеляції частині призначення покарання, приходжу до висновку, що призначене покарання за скоєне правопорушення є через мірно тяжким.

Так при розгляді апеляції встановлено, що ОСОБА_1 не розібрався в дорожній обстановці, що пов'язане з невеликим стажем керування і що привело до ДТП, районний суд не дав оцінку тому, що раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності, що автомобіль є єдиним джерелом доходу, машина є виробничою необхідністю та єдиним засобом заробітку, позбавлення його права керування транспортними засобами відповідно поставить його родину у круте становище.

В зв'язку з цим, прихожу до висновку, о можливості заміни призначеного покарання з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на штраф.

В іншій частині постанова зміні не підлягає.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 6 місяців; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в розмірі 84110 гривень - змінити, притягнути до адміністративної відповідальності правопорушника ОСОБА_1 за ст. 124 КУаАП та призначити йому покарання в виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова остаточна, та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.