Дата документу 15.08.2017
Справа № 320/4078/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Державтоінспекції ВДАІ/ для обслуговування міста Мелітополя та Мелітопольського району/ в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, за статтею 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2017 року о 08 годині 50 хвилин гр.-н ОСОБА_1 на 34 км автодороги Харків-Сімферополь керував автомобілем марки SKODA FABIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння , який визначено за допомогою технічного засобу «Драгер № 0187», результат 0,65%, чим порушив п. 2.9а ПДР України. Від проходження медичного огляду відмовився.

Надаючи пояснення у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 05.06.2017 він алкогольні напої не вживав, в звязку з чим беззаперечно виконав вимоги поліцейського пройти огляд за допомогою технічного засобу. З результатами тесту був не згоден, про що вказав в протоколі про адміністративне правопорушення. Після проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер поліцейський не пропонував проїхати до лікарні для медичного огляду, а одразу почав складати протокол.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі та належні докази вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Порядок проведення огляду водіїв на стан спяніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція)

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно пункту 7 Інструкції, огляд в закладі охорони здоровя проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 173620 від 05.06.2017 року ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду технічним засобом «Драгер № 0187». У такому випадку поліцейський зобовязаний був запропонувати правопорушнику пройти огляд в медичному закладі.

Однак, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан спяніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

Крім того, суд ставить під сумнів законність проведення огляду ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер № 0187» і достовірність результатів огляду виходячи з наступного.

До матеріалів на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння додано роздруківку технічного засобу «Драгер 0187» від 05.06.2017 року, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, копія сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 17.11.2013 року, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2808 чинне до 02.06.2017 року.

Аналізуючи надані суду докази перебування правопорушника у стані алкогольного спяніння суд дійшов до висновку щодо недопустимості цих доказів, оскільки свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2808 чинне до 02.06.2017 року, а огляд проводився 05.06.2017 року.

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що огляд на стан спяніння проводився саме за допомогою технічного засобу «Драгер № 0182», але відсутні відомості щодо присутності цих свідків безпосередньо під час проведення огляду водія.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими

Отже, суду не надано належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, а, відповідно і доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд вважає грубим порушенням прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності те, що на момент складання протоколу ОСОБА_4 не було розяснено права передбачені ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, як того вимагає положення п.11 Інструкції №1376.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ґрунтуючись на вищевикладених обставинах, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову.

Суддя: І.М. Бахаєв