Справа № 530/7/17
Номер провадження 3/530/5/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.01.2017 р. Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого головою СФГ «Доля», що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за ч.1 ст. 163-1 Кодексу КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В Зіньківський районний суд Полтавської області надійшли матеріали від Головного управління ДФС у Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

03.01.2017 року головним державним ревізором-інспектром Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 при проведенні планової виїздної документальної перевірки СФГ «Доля» було виявлено порушення ведення податкового обліку - знижено податок на додану вартість у сумі 6 600 632 грн., завищено податок на додану вартість у сумі 256 792 грн., завищено податок на додану вартість по спец. декларації на суму 6 772 411 грн., занижено податок на додану вартість по спец. декларації у сумі 171 179 грн., п. 187. 1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 209.7, пп. 209.15.2 п. 209.15, пп. 209.17.4 п. 209.17 ст. 209 Податкового кодексу України № 2755- ІV (із змінами та доповненнями), занижено податок на прибуток за 2015 рік у сумі 6 769 482 грн. внаслідок порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІV із змінами та доповненнями. Згідно адміністративного протоколу вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

18.01.2017 року від особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли до суду письмові пояснення та клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення так як не встановлений факт допущення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП не визнав, послався на письмові пояснення які приєднані до матеріалів справи, та просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП .

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 приходить до висновку, що є підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.163-1 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об'єктивною стороною правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є :

?відсутність податкового обліку;

?порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Перше правопорушення вчинюється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством заходів щодо ведення податкового обліку.

Друге правопорушення вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Згідно ст.256 КпАП України, в протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути вказана суть правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 187. 1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 209.7, пп. 209.15.2 п. 209.15, пп. 209.17.4 п. 209.17 ст. 209; пп.134.1.1 п134.1 ст134, п.135.1 ст.135;п. 46.1 ст. 46, п. 48.3, пп. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48, п. 49.1, п. 49.2, п. 49.3, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІV із змінами та доповненнями.

Пункт 187.1. ст.187 Податкового кодексу України, визначає, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пункт 188.1. ст. 188 Податкового кодексу України, визначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у звязку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобовязань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Пункт 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України визначає, що Сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1-24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Підпункт 209.15.2 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України визначає, що діяльність у сфері сільського господарства:

а) виробництво продукції рослинництва, а саме рослинних культур, а також вирощування фруктів та овочів, квітів та декоративних рослин (у відкритих або закритих ґрунтах), грибів, насіння, прянощів, саджанців та водоростей, а також їх обробка, переробка та/або консервація;

б) виробництво продукції тваринництва, а саме свійських сільськогосподарських тварин, птахівництва, кролівництва, бджільництва, а також розведення шовкопрядів, змій та інших плазунів або слимаків та інших наземних ссавців, безхребетних та комах, а також їх обробка, переробка та/або консервація;

в) надання послуг іншим сільгосптоваровиробникам (юридичним особам) та/або фізичним особам з використанням сільськогосподарської техніки, крім надання її у фінансову оренду (лізинг).

Підпункт 209.17.14 п. 209.17 ст. 209 Податкового кодексу України визначає, що надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту:

надання послуг у рослинництві за винагороду або на договірній основі: передпосівна підготовка полів і насіння сільськогосподарських культур; посів і садіння сільськогосподарських культур; обприскування сільськогосподарських культур, у тому числі з повітря; обрізання плодових дерев та винограду; пересаджування рису, розсаджування буряку;

надання послуг із збирання врожаю та підготовка продукції до первинної реалізації: очищення, різання, сортування, сушіння, дезінфекція, покривання воском, полірування, пакування, лущення, замочування, охолодження чи пакування навалом, у тому числі з фасуванням у безкисневому середовищі; захист рослин від хвороб і шкідників; агрохімічне обслуговування;

надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки за участю обслуговуючого персоналу;

експлуатація зрошувальних і осушувальних систем;

насадження та облаштування ландшафту для захисту від шуму, вітру, ерозії, видимості та засліплення;

облаштування і догляд ландшафту з метою захисту навколишнього природного середовища (відновлення природного стану, рекультивація, меліорація земель, створення зон затримки вологи, відстійників дощової води тощо);

Станом на сьогодні СФГ «ДОЛЯ» направило до ГУ ДФС у Полтавській області Заперечення до Акта № 581/16-31-14-01-09/30937188 від 09.12.2016 про результати планової виїзної документальної перевірки СФГ «ДОЛЯ», податковий номер 30937188, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2013 по 30.06.2016, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2016.

На сьогодні СФГ «ДОЛЯ» не отримало від ГУ ДФС у Полтавській області повідомлення про результати розгляду заперечень, отже процедура оскарження Акта № 581/16-31-14-01-09/30937188 від 09.12.2016, яким встановлено порушення, не завершена.

Також, на сьогодні відсутні будь-які податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі Акта № 581/16-31-14-01-09/30937188 від 09.12.2016, які б вступили в силу.

ОСОБА_1 також вказав, що виставлено 30.12.2016 р. форму «Р», податкове повідомлення - рішення не вступило в силу, а тому він має право оскаржити його у встановленому законодавством порядку.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які надійшли на адресу суду, відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Встановлено, що правопорушення, які ставляться у провину ОСОБА_1 не носять триваючого характеру та були вчиненні у строк, а саме 2 квартал 2016 року, що передує трьом місяцям до надходження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163 -1 КУпАП до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Встановлено, що в силу вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Із наведеного слідує, що строки визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП минули.

За зазначених вище обставини приходжу до висновку, що провадження у справі № 530/7/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст..ст. 33-35, ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1не визнавати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в звязку із не вступом податкового повідомлення в силу.

Провадження у справі 530/7/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163 1 КУпАП - закрити.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_3