Справа № 525/639/17
Провадження №3/525/198/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2017 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ТОВ «Білагро» водієм, ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався, -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

16 червня 2017 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі Матяшівка Гоголеве в селі Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, характерне порушення мови) та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав повністю і суду пояснив, що 16.06.2017 року до 16 години він спиртного не вживав і після 16 години приїхав на автомобілі НОМЕР_2 до магазину в с. Матяшівка, в магазині він випив близько 200 г горілки і коли вийшов з магазину, то до нього підійшли працівники поліції і звинуватили його в тому, що нібито він приїхав до магазину в стані алкогольного спяніння. Вказав, що свідки, які вказані в протоколі, на час прибуття працівників поліції перебували в магазині. Не заперечив того, працівники поліції тест на алкоголь на місці пройти не пропонували, але пропонували поїхати на медичний огляд у Великобагачанську ЦРЛ, однак він відмовився, так як не керував транспортним засобом.

Не дивлячись на невизнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року серія БР №040615, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вказано, що 16 червня 2017 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі Матяшівка Гоголеве в с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від будь-якого обстеження на стан спяніння в присутності двох свідків; вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (поліцейським СКББ №1 ОСОБА_2П.), а також свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також самим ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1); в даному протоколі у своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує про те, що 16.06.2017 року о 12 годині він випив 200 г горілки, після чого керував транспортним засобом (в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що даний напис та підпис біля цього напису зроблені ним особисто).

-письмовими поясненнями громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що датовані 16.06.2016 року про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 16.06.2016 року відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с.а.с.3,5);

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 про те, що 16.06.2017 року близько 16 год. 30 хв. в с. Матяшівка він знаходився біля магазину «Світанок» і в цей час до магазину підїхав автомобіль ВАЗ-2109 під керуванням ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного спяніння, після цього підїхали працівники поліції і зупинили даного громадянина; вказує, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкоголю (а.с.2);

-показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 про те, що 16.06.2017 року близько 16 год. 30 хв. в с. Матяшівка він знаходився біля магазину «Світанок», а його дружина ОСОБА_4 пішла всередину магазину і в цей час до магазину підїхав автомобіль ВАЗ-2109, за кермом якого перебував ОСОБА_1, житель с. Матяшівка, який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного спяніння, після цього підїхали працівники поліції і зупинили даного громадянина; в судовому засіданні підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення працівниками поліції складалися при ньому близько 30-40 хвилин, в патрульному автомобілі знаходився ОСОБА_1, який не заперечував факту вживання алкоголю. Даний свідок підтвердив те, що підпис у протоколі та поясненнях належить йому;

-показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що 16.06.2017 року близько 16 год.-16 год. 30 хв. її чоловік привіз її в магазин, а сам залишився біля нього. За час її перебування в магазині ОСОБА_1 там не було. Коли вона вийшла з магазину то побачила ОСОБА_1, біля якого знаходилися працівники поліції і поруч стояв також її чоловік ОСОБА_3 та автомобіль ОСОБА_1 червоного кольору. В її присутності ОСОБА_1 говорив, що з 11 години дня цього числа вживав спиртне. Також даний свідок підтвердила, що протокол про адміністративне правопорушення складався при ній і підпис у ньому належить також їй.

-показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків інспекторів поліції ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, підтвердили відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року відносно ОСОБА_1; також вказали, що 16.06.2017 року ОСОБА_1 не заперечував факту вживання спиртного і йому було запропоновано проїхали до Великобагачанської ЦРЛ на медичний огляд, однак останній відмовився від цієї пропозиції.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) (про порушення якого водієм ОСОБА_1 складено уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Отже, аналіз положень п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 16.06.2017 року на автодорозі Матяшівка Гоголеве в с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області з участю водія ОСОБА_1, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку інспектор СРББ №1 ОСОБА_2П.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння як на присторої алкотестер, так і у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення), який посвідчено відповідними написами, а також вбачається зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також підписано і самим ОСОБА_1 Тобто, водій ОСОБА_1, з огляду на характер його дій, добровільно відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі для встановлення наявності-відсутності стану спяніння.

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, а також показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце 16.06.2017 року, суд оцінює як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол відносно нього від 16.06.2016 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 16.06.2017 року (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що спиртне він вживав в кафе після 16 години, оскільки цих обставин не підтверджує свідок ОСОБА_4, яка в приміщенні кафе (магазину) в даний період часу ОСОБА_1 не бачила, а свідок ОСОБА_3, який привіз до магазину ОСОБА_4, перебуваючи біля магазину, бачив, як до нього на автомобілі ВАЗ-2109 підїхав ОСОБА_1, який вже знаходився за зовнішніми ознаками в стані алкогольного спяніння. Крім цього, з постанови Великобагачанського районного суду від 19.06.2017 року, яка набрала законної сили 20.06.2017 року вбачається, що 16.06.2017 року близько 16 год. ОСОБА_1 вчинив насильство в сімї в стані алкогольного спяніння. Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 повідомили, що спочатку ОСОБА_1 в стані спяніння вчинив насильство в сімї, а потім приїхав до приміщення магазину. В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що спочатку посварився з дружиною, а потім поїхав до приміщення магазину, заперечуючи факт сварки в стані спяніння. Отже, сукупність цих обставин, а також зміст показань свідка ОСОБА_4 вказує на неспроможність версії ОСОБА_1 про те, що він до 16 години 16.06.2017 року спиртного не вживав.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, наявність такої помякшуючої відповідальність обставини як вчинення правопорушення вперше, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. належить стягнути з ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець