Справа № 303/5969/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2016.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 275,60 грн. судового збору на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №092954 від 30.09.2016 та постанови судді від 01.11.2016 вбачається, що 29.09.2016, о 23 год., ОСОБА_1 в м. Мукачеві по вул. Токаря керував транспортним засобом марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 01.11.2016 - скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події й складу адміністративного правопорушення. Під час апеляційного розгляду допитати в якості свідка ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2. Указує, що судом не встановлено й у оскаржуваній постанові не наведено жодного об'єктивного доказу керування ним автомобілем у стані сп'яніння, і міститься посилання виключно на протокол. Зазначає, що адміністративним правопорушенням є лише керування в стані сп'яніння із вмістом алкоголю в крові понад 0.2 проміле. Під час освідчення розмір встановлений не був. Матеріали справи не містять відомості про кількість проміле, що унеможливлює притягнення його до відповідальності. Зазначає, що всупереч вимогам ст. 268 КУпАП про час і місце розгляду справи його повідомлено не було, у зв'язку із чим не зміг реалізувати своє право на захист у судовому засіданні, у тому числі заявляти клопотання про допит свідків на підтвердження обставин, наведених вище. Судом першої інстанції при прийнятті рішення обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено об'єктивність та повноту провадження в справі, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

-2-

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Причину неявки повідомлену правопорушником у електронному повідомленні від 16.01.2017, апеляційний суд визнає не поважною, і такою, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, оскільки останній не надав жодного письмового доказу про наявність такої причини неявки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 092954 від 30.09. 2016 (а.с. 1), у якому вказано місце вчинення такого, та суть правопорушення, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №263 від 30.09.2016 (а.с. 2).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не доведено саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а також посилання на те, що він не керував автомобілем, сидів на пасажирському сидінні та чекав водія спростовані дослідженим у суді відеозаписом із місця вчинення адміністративного правопорушення, під час здійснення якого встановлено, що ОСОБА_1 переліз із місця водія на пасажирське, у зв'язку із чим вийшов з машини саме з пасажирського сидіння.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 092954 від 30.09. 2016, ОСОБА_1, 29.09. 2016, близько 23 год., в м. Мукачеві по вул. Токаря керував транспортним засобом марки "Опель Астра", д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Указаним доказам суд дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими й підтверджується зібраними по справі доказами.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не місять відомості про кількість вмісту алкоголю в крові (проміле) не спростовують висновків суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1.(а.с.2).

-3-

Крім того, у матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 263 від 30.09.2016, який ніким не оскаржений, є належним доказом по справі, а вищезазначені доводи апелянта не спростовують його належність та допустимість.

Також, з дослідженого в суді відеозапису вбачається, що в ОСОБА_1 були наявні видимі ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, які передбачені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання апелянта на те, що в постанові суддя першої інстанції послався виключно на протокол не спростовує висновків, щодо ОСОБА_1 та не відповідає дійсності, оскільки в такій є посилання й на інші докази, які після відповідного дослідження, суддя визнав обгрунтованими й такими, що доводять винуватість останнього.

Докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор роти №8 батальйону УПП у містах Ужгороді і Мукачеві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Також, не здобуто доказів про те, що у лікаря Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_4 при освідуванні ОСОБА_5 на стан алкогольного сп'яніння були підстави вносити неправдиві дані у висновок. Тому, суд приходить до висновку, що інспектор роти №8 батальйону УПП у містах Ужгороді і Мукачеві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 та лікар Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов'язків діяли в межах наданих їм повноважень.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

За таких обставин, постанова судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2016 є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2016 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: