Справа № 740/3714/16-п
Провадження № 3/740/34/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 січня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ТОВ Ніжин-Агро, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2016 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 05 жовтня 2016 року в 00-30 год.на вул.Шевченка, 97Б, м.Ніжина Чернігівської області, керуючи автомобілем марки Рено Трафік, державний номерний знак НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п.2.5. ПДР відмовився від проходження огляду на стан спяніння, підпису протоколу та надання пояснень до нього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що приїхав на належному автомобілі після роботи до свого знайомого в буд.97Б по вул.Шевченка м.Ніжина, автомобіль мав несправності, разом із своїм знайомим вживав алкогольні напої, після чого зателефонував ОСОБА_2 із проханням, щоб останній забрав його автомобіль, коли вийшов на вулицю-між ним та невідомими молодими хлопцями, які вживали алкогольні напої, виникла сварка, останні його побили і забрали його речі, мешканці підїзду викликали поліцію, вказані особи повідомили поліцейським, що він керував автомобілем в стані спяніння, що не відповідає дійсності, інспектор поліції склав протокол зі слів даних осіб.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що як інспектор Ніжинського ВП ГУНП склав даний протокол зі слів молодих хлопців, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, машина ОСОБА_1 стояла біля підїзду, двигун автомобіля був холодний, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, про що не заперечував, від проходження медичного огляду заперечував, оскільки зазначав, що автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що разом із своїми друзями перебував біля підїзду №1 буд.97Б по вул.Шевченка, вживали пиво, із підїзду вийшов пяний чоловік, сів за кермо автомобіля і поїхав, мали не збивши їх, після чого зупинився, вийшов із автомобіля, вони його посадили на лавку, даний чоловік не схожий на ОСОБА_1, пройшло багато часу, марки автомобіля не запамятав.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що на прохання ОСОБА_1 приїхав в район зупинки Молодіжна щоб забрати автомобіль рено останнього, там була сварка між ОСОБА_1 та молодими хлопцями, автомобіль стояв біля підїзду, двигун автомобіля був холодний, ОСОБА_1 автомобілем не керував, автомобіль не заводився.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що біля її підїзду виникла сварка між ОСОБА_1 та молодими хлопцями, автомобіль останнього був поряд із підїздом, сусіди викликали поліцію, ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом, правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Згідно показань в судовому засіданні ОСОБА_3, як особи, що склала протокол, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_6- ОСОБА_1 автомобілем Рено станом на 00-30 год. 05 жовтня 2016 року не керував, на вказаний час останній перебував у стані алкогольного спяніння, що не заперечується ним в судовому засіданні. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не схожий на того чоловіка, який керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Докази в порядку ст.251 КУпАП на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем станом на час згідно протоколу про адміністративне правопорушення,-відсутні. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Щодо відсутності пояснень ОСОБА_1 до протоколу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник .