Провадження № 3/161/2854/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 24 липня 2017 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, задовільним станом здоровя, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, раніше не підданого адміністративному стягненню,

на даний час за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 15-ої години 57 хвилин, 07 липня 2017 року по вул. Набережна, навпроти буд. №8, що в м. Луцьку, ОСОБА_1, всупереч вимог п. 2.9А «Правил дорожнього руху України», керував транспортним засобом-автомобілем марки «ЗАЗ 110309», що з державним реєстраційним номером АС 3248 АР, в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що сів за кермо, будучи в стані алкогольного спяніння, оскільки потрібно було завезти дідуся.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що він не має посвідчення водія та на нього окремо було накладено стягнення за керування транспортним засобом без посвідчення.

Разом з тим, ОСОБА_1 підтвердив зазначені в протоколі обставини справи, час, місце керування транспортним засобом, ступінь спяніння та свої підписи в ньому про визнання вини.

Таким чином, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, доказів, суд встановив що пояснення ОСОБА_1 є правдивими, оскільки узгоджуються з письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №191217, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 07.07.2017 року, та доводять керування ОСОБА_1 автомобілем під час зупинки працівниками поліції в стані алкогольного спяніння (а.с.1-3).

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, встановлено додаткове адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи та довідки УПП у м. Луцьку ДПП вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та не являється позбавленим права керування т/з (а.с.2,4).

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р., із змінами, внесеними згідно зпостановоюПленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 р., суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно дост.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене і оцінюючи докази, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, що по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним в подальшому нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 320 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот (600) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Ковальчук В.О.