Справа № 357/3928/17 Головуючий у І інстанції Володько І. С.
Провадження № 33/780/731/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 28.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.03.2017 року, близько 21 год. 30 хв. по вул. Радянська, 120 в смт. Рокитне Київської області керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам діючого законодавства.

Так, в апеляційній скарзі апелянт стверджує, що 16.06.2017 року він був присутній в судовому засіданні, яке після задоволення його клопотання про виклик свідків було відкладено до 27.06.2017 року. Однак, коли він зявився до суду 27.06.2017 року, то йому повідомили що адміністративна справа щодо нього розглянута ще 16.06.2017 року.

Тобто, в порушення норм діючого законодавства, суд першої інстанції провів розгляд справи без виклику свідків, які могли б підтвердити або спростувати висунуті на його адресу звинувачення. Також судом не були перевірені та залишені поза увагою його пояснення з приводу того, що під час зупинки автомобіля працівниками поліції він автомобілем не керував, а за кермом був його син ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки судове засідання 16.06.2017 року було відкладено для виклику свідків і про те, що справа була розглянута 16.06.2017 року йому стало відомо лише коли він зявився до суду на наступне судове засідання 27.06.2017 року. При цьому, копію постанови від 16.06.2017 року він отримав лише 04.07.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 є поважними, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

В судовому засіданні 14.08.2017 року ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, а постанову суду скасувати. Також, пояснив, що своєї вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, оскільки під час зупинки автомобіля працівниками поліції він автомобілем не керував, а за кермом був його син ОСОБА_3

В судове засідання 28.08.2017 року ОСОБА_2 не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в цілому були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії БР №176324 від 18.03.2017 року, який містить письмові пояснення ОСОБА_2, згідно яких останній випив трохи пива, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовляється та не буде керувати автомобілем, який залишає на місці складання протоколу; результатами проведення тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру «Драгер», згідно яких, в крові ОСОБА_2 виявлено 0,48 проміле алкоголю; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_2 був оглянутий за допомогою приладу алкотестер «Драгер» на екрані якого було встановлено 0,48 проміле (а.с. 1-3).

Враховуючи вказані докази вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Твердження апелянта про те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без виклику свідків, суд першої інстанції порушив його право на захист є слушними.

В судове засідання апеляційного суду Київської області двічі викликалися свідки, заявлені апелянтом та працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 Проте, зазначені особи до суду не зявилися, причини неявки не повідомили, а суд, відповідно до вимог КУпАП, позбавлений можливості вчинити будь-які дії, направленні на примусове доставляння цих осіб до суду.

Тому, враховуючи пояснення, які ОСОБА_2 надав у суді апеляційної інстанції та сукупність інших доказів у справі, апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

На думку апеляційного суду, постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1