П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2017 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,за участю адвокатів ОСОБА_1,ОСОБА_2,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , працює ПП «Явір-2000» інспектором охорони

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2017 року приблизно о 19 годині 20 хв.ОСОБА_3,керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Ігоря Сікорського в напрямку траси Харків-Симферополь м.Запоріжжі,на перехрестя з вул.8 березня виїхав на заборонений сигнал світлофора(червоний),внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4,чим порушив вимоги п.8.7.3»е» ПДР України.Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено,чим завдано матеріальні збитки.

При розгляді справи в суді ОСОБА_3свою винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 16.04.2017 року приблизно о 19 годині 20 хвилин він,керуючи автомобілем НОМЕР_1,рухався по вул.Ігоря Сікорського в напрямку траси Харків-Симферополь м.Запоріжжі ближче до лівого краю проїзної частини із швидкістю,яка не перевищувала 60 км/год.При наближенні до перехрестя з вул.8 березня,де рух регулюється світлофором,приблизно за 2-3 м.до перехрестя,побачив на світлофорі зелене світло,що миготіло,попереду нього знаходився автомобіль «ВАЗ 2110»,який повертав ліворуч,тому змістився правіше на проїзній частині і продовжив рух через перехрестя,на світлофорі не зупинявся.Коли автомобіль «ВАЗ 2110» повернув ліворуч,одразу за ним на проїзній частині ОСОБА_3побачив автомобіль «CHEVROLET LACETTI»,який із зустрічного напрямку повертав ліворуч,не пропустивши автомобіль під керуванням ОСОБА_3О.З метою уникнути зіткнення,ОСОБА_3намагався зманеврувати вправо,однак відбувся удар в передню ліву частину його автомобіля передньою правою частиною автомобіля «CHEVROLET LACETTI» ,після чого вони зупинилися. Винуватим у ДТП себе не вважає,так як ПДР не порушував,перехрестя проїжджав на зелений миготливий сигнал світлофора,що не заборонено.

При розгляді справи в суді ОСОБА_4пояснив,що 16.04.2017 р.він на автомобілі НОМЕР_2 рухався по вул.І.Сікорського в напрямку перехрестя з вул.8 березня в м.Запоріжжі з наміром повертати на перехресті ліворуч.При наближенні до перехрестя,яке регулюється світлофором,зупинився із ввімкненим сигналом лівого повороту,пропускав транспортні засоби,що рухалися у зустрічному напрямку,правіше від нього також з ввімкненим сигналом повороту ліворуч зупинився автомобіль «ВАЗ 2110»,який із зустрічного напрямку повертав ліворуч і пропускав автомобілі попутного із ОСОБА_4напрямку руху.Коли на світлофорі ввімкнувся забороняючий сигнал,автомобіль «ВАЗ 2110» із зустрічного напрямку завершив маневр повороту ліворуч,а на червоний сигнал із-за нього на перехрестя на швидкості не менше 80 км/год.виїхав автомобіль НОМЕР_1,уникнути зіткнення з яким ОСОБА_4не міг,оскільки ще не почав рух з перехрестя.Після удару його автомобіль змістило на 6 м.від місця зіткнення,автомобіль НОМЕР_1 зупинився на узбіччі,після чого на місце ДТП викликали поліцію.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,показань свідків, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_3О.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень водіїв-учасників ДТП встановлено,що зіткнення автомобілів НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4сталося на перехресті вул.ОСОБА_5 з вул.8 березня в м.Запоріжжі, де регулювання дорожнього руху здійснюється світлофором .

До ДТП автомобілем НОМЕР_2 рухався по вул.І.Сікорського з виконанням на перехресті маневру повороту ліворуч на вул.8 березня,автомобіль НОМЕР_4 рухався у зустрічному напрямку по вул.І.Сікорського через перехрестя з вул.8 березня прямо.

Зазначені обставини підтвердили водії учасники ДТП та їх було зафіксовано на схемі ДТП.

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності обох водіїв уповноваженою особою інспектором поліції,підписана без зауважень або доповнень,суддя приймає її до уваги як доказ при винесені постанови.

Як передбачено п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України ,червоний сигнал,в тому числі блимаючий,або два червоні блимаючи сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов*язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цього пункту означають,що знання Правил є обов*язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров*ю та життю людей.

При співставленні пояснень водіїв щодо обставин ДТП із схемою місця пригоди,пошкоджень,отриманих автомобілями внаслідок зіткнення, показами свідків,необхідно зробити висновок, що пояснення водія ОСОБА_3відносно механізму розвитку дорожньої ситуації не можуть бути прийняті до уваги, оскільки протирічать сукупності доказів по справі.

Так, водій ОСОБА_3вказує, що перед ДТП автомобіль під його керуванням рухався по вул.І.Сікорського через перехрестя з вул.8 березня на зелений сигнал світлофора.

Водночас свідок ОСОБА_6 показав,що він перебував в автомобілі водія ОСОБА_4 на передньому сидінні пасажира, без перешкод спостерігав за дорожньою обстановкою безпосередньо перед ДТП, і стверджував, що автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 виїхав на перехрестя вже на червоний сигнал світлофору.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він керував автомобілем ВАЗ 2110 по вул. І. Сікорського та на прехрестті з вул. 8 березня повертав ліворуч на с. ДД. На перехрестя він виїхав на зелений сигнал світлофору, пропускав зустрічний транспорт, правим бортом роз*їзжався з автомобілем під керуванням ОСОБА_4І.«CHEVROLET LACETTI» р.н.НОМЕР_5, який теж зупинився на перехресті пропустити зустрічний транспорт. Коли на світлофорі ввімкнувся жовтий сигнал ОСОБА_7, ще був змушений пропустити автомобіль, який виїхав на перехрестя вже на заборонений сигнал, після чого продовжив рух в обраному ним напрямку. В цей момент почув звук гальмів, а у бокове дзеркало заднього виду побачив момент зіткнення автомобіля НОМЕР_6, який виїхав на перехрестя вже на заборонений сигнал.

Аналізуючи вищенаведене суддя дійшов висновку, що показання водія ОСОБА_4 узгоджуються із показами свідків дорожньо-транспортної пригоди, причиною якого є порушення саме водієм ОСОБА_3 п. 8.7.3.(е) в чому він і звинувачувався. Жодних об*єктивних даних про обставини ДТП при розгляді справи в суді не надані.

Підстав, сумніватися в правдивості показів потерпілого та свідків не встановлено, а доводи адвоката ОСОБА_2 про здирницькі мотиви ОСОБА_4 давати неправдиві пояснення в суді, позбавлені логічного змісту, оскільки шкода завдана в наслідок ДТП відшкодовується потерпілій особі страховиком.

Крім того, матеріальна зацікавленість ОСОБА_4, яку вбачає ОСОБА_2не пояснює, чому свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стверджували про порушення саме водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, як причину ДТП.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення,суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує те, що правопорушником вчинено порушення Правил дорожнього руху,в якому він не розкаявся,дав критичну оцінку своїм діям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невідємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обовязкове, судове рішення залишалося невиконаним.

За таких обставин,призначення ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу є співмірним з вчиненим правопорушенням та узгоджується з приписами ст.23 КпАП України про те,що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи,яка вчинила адміністративне правопорушення,в дусі додержання законів України,поваги до правил співжиття,запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням викладеного суддя доходить до висновку,що необхідним та достатнім відповідно до санкції статті 124 КпАП України є призначення ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ,тобто 320 грн.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,124,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень,передбачених ст.124,КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340(триста сорок)гривень в дохід держави (розрахунковий рахунок № 0001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху)з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320(триста двадцять) гривень в дохід держави отримувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження - вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 26255795, а також реквізит рахунка для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністарція України"): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача : 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень, визначеного у відповідності до статті 308 КУпАП- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.А. Галущенко