Справа № 489/2632/17 11.09.2017 11.09.2017 11.09.2017
Номер провадження: 33/784/385/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря Тимошенка О.С., особи, відносно якої провадження по справі закрито - ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, його захисника Садики Р.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Садики Р.Д. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2017р., якою відносно

ОСОБА_1

-закрито провадження по справі за ст.124 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1, 03.06.2017 року об 11 годині,керуючи транспортним засобом «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Очаківський з боку Одеського шосе в бік вул. Зустрічної, на перехресті з вул. Боковою, виконуючи обгін транспортного засобу «Opel Kadett» , реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку та почав виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Бокову, допустила зіткнення з транспортним засобом «Opel Kadett» , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник Садик Р.Д. просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. _________________________________________________________________

Провадження № 33/784/385/17 Головуючий у 1-й інстанції: ЗахарченкоД.В. Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Зазначає, що дійшовши висновку про невинуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративному правопорушення, суд першої інстанції керувався лише припущеннями. Вважає, що суд безпідставно послався тільки на пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5

На думку апелянта, свідок ОСОБА_5 не орієнтується на місцевості. Твердить, що свідок вказує зовсім інший напрямок руху транспортних засобі, оскільки м. Очаків, знаходиться на протилежній стороні від місця зіткнення. Звертає увагу, що не врахований такий фактор як обмеження оглядовості для ОСОБА_5

Апелянт, ставить під сумнів те, що свідок міг бачити покажчик повороту автомобіля Opel.

Стверджує, що суд першої інстанції не дотримався принципу повноти та всебічності, не викликав в судове засідання співробітників патрульної поліції які складали матеріали.

Окрім того, твердить, що суд хибно витлумачив факт того, що зіткнення транспортних засобів мало місце на відстані 5,7 м. та 3,6м. від перехрестя і ця незначна відстань не вважається обгоном на перехресті.

Наголошує, що ОСОБА_1 здійснила обгін саме на перехресті.

Звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно критично оцінив свідчення ОСОБА_2 про обставини пригоди, розцінивши їх як спробу уникнути відповідальності за вчинене.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Зокрема, судом першої інстанції зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні не визнала, пояснила, що 03.06.2017 р. керуючи транспортним засобом Nissan по вул. Очаківській вона виконувала обгін транспортного засобу Opel Kadett, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався повільно, та неочікувано без ввімкнення сигналів повороту, почав виконувати маневр повороту ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

В своїх письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1, зазначила, що одразу після зіткнення водій ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та сказав, що в зіткненні транспортних засобів винен саме він і просив в неї вибачення (а.с.12-13).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні також не визнала та надала суду покази аналогічні показам наданим в суді першої інстанції. Вважала, що відносно неї протокол про адміністративне правопорушення було складено безпідставно, оскільки вона не порушувала правил дорожнього руху, і тому ДТП сталося з вини іншого водія. 0

ОСОБА_2 як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді пояснив, що 02.06.2017 р. близько 11-12 год. він керував автомобілем НОМЕР_3 по вул. Очаківській дорозі та повертав ліворуч на вул. Бокову, проте зліва його обганяв автомобіль Nissan, внаслідок чого відбулось зіткнення. Перед зіткненням він рухався ближче до центру дороги та увімкнув сигнал повороту, який могла не побачити водій іншого автомобілю.

Проте, пояснення ОСОБА_2 спростовуються даними схеми дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями як ОСОБА_1 так і свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 006114, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Очаківський з боку Одеського шосе в бік вул. Зустрічної, на перехресті з вул. Боковою виконувала обгін транспортного засобу «Opel Kadett» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку та почав виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Бокову. Внаслідок чого водій ОСОБА_1 допустила зіткнення з транспортним засобом «Opel Kadett», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 «б», 14.6 «а», 10.1 ПДР. В зазначеному протоколі водій ОСОБА_1 вказала, що вона з протоколом не згідна, ПДР не порушувала. Зазначила, що водій автомобіля «Opel Kadett» не подавав при повороті ніяких сигналів.

Відповідно до п.14.6 «а» ПДР обгін транспортних на перехресті заборонено.

Згідно загальних положень ПДР, перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межою якого є уявні лінії між початком закруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Схемою дорожньо-транспортної події об'єктивно встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулося поза межами перехрестя, що свідчить про виконання водієм ОСОБА_1 маневру обгону до перехрестя .

Свідок ОСОБА_5, в суді першої інстанції пояснив, що 03.06.2017 р. близько 11-12 год., коли він рухався по Одеському шосе, то попереду його автомобіля рухався автомобіль Nissan та Opel. Вказав, що перед перехрестям водій автомобіля Nissan включив лівий поворот та хотів здійснити обгін автомобіля Opel, проте зазначений автомобіль без позначення сигналом повернув вліво, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_6, в суді першої інстанції пояснив, що півтора місяця тому о 12.00 год., він рухаючись по дорозі на велосипеді з боку Одеського шосе, проїжджаючи світлофор на вул.. Очаківській в районі відділення поліції, став свідком того, як автомобілем Nissan почав обганяти автомобіль Opel під керуванням ОСОБА_2 за 15 м. до перехрестя та в цей час автомобіль Opel, рухаючись у своїй смузі справа, почав повертати ліворуч, та відбулося зіткнення. Чи увімкнув водій цього автомобілю сигнал повороту він не бачив.

Тобто, водій ОСОБА_1 виконала зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вимоги ПДР.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.10.1 ПДР водій ОСОБА_1 перед здійсненням маневру обгону транспортного засобу Opel переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

А саме, як вбачається з наведеного, ОСОБА_1 здійснювала обгін транспортного засобу Opel саме до перехрестя. Водій ОСОБА_2 виконав маневр повороту ліворуч, не включивши лівий поворот ( не очікувано для ОСОБА_1, яка в цей момент виконувала маневр обгону). Тобто зіткнення транспортних засобів сталося з непередбачуваних для водія ОСОБА_1 причин.

Таким чином, судом першої інстанції та апеляційним судом не встановлено достатніх даних на підтвердження порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3 «б», 14.6 «а», 10.1 ПДР. Тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, який підтверджений дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Що стосується власних висновків апелянта щодо порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, то вони носять характер припущень і міркувань і суперечать встановленим судом даним.

Є необґрунтованими доводи захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно не викликав працівників поліції, які складали протокол, оскільки у суду першої інстанції були всі об'єктивні дані для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

За таких обставин, постанова суду прийнята з дотриманням вимог закону на підставі наявних у справі доказів і підстав для її скасування не убачається.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Садика Р.Д. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_1 від 14 серпня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: М.П. Міняйло