Справа № 214/4577/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в

м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район,

с. Андріївка, вул. Роднікова, 10,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2017 року приблизно о 04 годині 30 хвилин в м. Кривому Розі, по

пров. Бульварному водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження повного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відносно нього інспектором УПП складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі підтвердив, вину визнав.

Вислухавши порушника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 080787 від 28.07.2017 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких кожен зі свідків пояснив, що в його присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного спяніння.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2, у відповідності до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2, згідно ст. 35 КУпАП, судом також не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання порушника та попередження наступних правопорушень, а також враховуючи, що відповідно довідки відділу адміністративної практики УПП в м. Кривому Рогу від 28.07.2017 року ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі

320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.Р. Ступак