Дата документу Справа № 334/2635/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/586/17
Єдиний унікальний № 334/2635/17 Головуючий в 1-й інстанції - Гнатюк О.М.
Категорія - ст. 185 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, адвоката Гайдук С.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2017 року, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, 18 січня 2017 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, у приміщенні Управління Державної казначейської служби України в Запорізькому районі Запорізької області, громадянка ОСОБА_2 (зі слів працівників поліції) перешкоджала в проведенні слідчих дій, категорично відмовлялась добровільно показати свої речі на наявність вибухових речовин, не реагувала на законні вимоги працівників поліції, штовхала руками поліцейських.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що суд розглянув справу у його відсутність, вона у цей час знаходилась в СІЗО, тому повістку про час та місце розгляду не отримала, чим порушив її права.

По суті скарги зазначає, що з постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2017 не згодна, вважає, що вона є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.

Вважає, що постанова є незаконною з наступних підстав:

1) Розпочато провадження та встановлено вину особи після закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не тізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

В порушення ст.ст. 38 та 247 КУпАП суддя Гнатюк О.М. розпочав розгляд справи, встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та закрив провадження у зв'язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення.

При цьому винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення з'ясовується та встановлюється виключно при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ст. 280 КУпАП.

2) Суд порушив її права щодо участі в судовому засіданні.

Так, суддя Гнатюк О.М. в оскаржуваній постанові зазначив, що правопорушниця в судове зсідання не з'явилась, хоча була повідомлена про дату та час судового засідання в установленому законом порядку.

При цьому з 02.06.2017 по 13.07.2017 вона знаходилась під вартою в слідчому ізоляторі та фізично не могла отримати повідомлення про день та час судового розгляду справи за місцем свого проживання.

Суд першої інстанції не переконався, що вона отримала судову повістку про засідання 08.06.2017, причин неявки не з'ясував.

Таким чином судом першої інстанції порушено права ОСОБА_2, передбачені ст. 268 КУпАП, щодо участі у судовому засіданні, надання пояснень, користування правовою допомогою адвоката, тощо.

3) Протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя Гнатюк О.М. не звернув увагу на недоліки протоколу про адміністративне порушення та не вчинив дії, передбачені ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи адміністративні правопорушення.

Суть правопорушення в порушення ст. 256 КУпАП зазначено «зі слів працівників поліції», з не констатовано безпосередньо; зазначено, що розгляд справи відбудеться у Дніпровському районному суді (неіснуюча судова установа); не зазначено потерпілих, тобто на чиї саме «законні зимоги» не реагувала ОСОБА_2

Як вбачається зі змісту протоколу «до нього додаються матеріали згідно опису». Тобто у протоколі про адміністративне стягнення не зазначено перелік доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому зазначення «матеріали згідно опису» дозволяє в будь який час виготовити необхідні рапорти та пояснення, додати їх в опис та таким чином «підтвердити винуватість» ОСОБА_2

Протокол не підтверджує винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

4) Відсутність складу правопорушення.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні ромадського порядку.

Таким чином відповідальність за ст. 185 КУпАП наступає коли особа вчиняє злісну непокору, розпорядження або вимога є законною, події відбуваються при охороні громадського порядку.

При відсутності хоча б одного з елементів, зазначених у диспозиції ст. 185 КУпАП, складу правопорушення не виникає та відповідальність за нього не наступає.

Злісна непокора ОСОБА_2 не підтверджується жодним доказом.

Вимоги працівників поліції до ОСОБА_2 віддати свою сумку у зв'язку з інформацією про наявність там бомби не є законною. Оскільки жодних дій. які зазвичай вчиняються при -адходженні інформації про вибуховий пристрій у приміщенні (оточення території, виклик спеціалістів з вибухівки, евакуація людей з приміщення, тощо) не вчинялись.

Працівникам поліції було просто цікаво, що знаходиться у сумці ОСОБА_2 Отже їх вимоги не є законними.

Нарешті події відбувались у приміщенні органу ДКС, а не при охороні громадського порядку.

Суддя Гнатюк О.М. під час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 порушив ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної страви.

5) Строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Постанова районного суду була надіслана поштою на адресу ОСОБА_2

У судовому засіданні 08.06.2017 ОСОБА_2 присутня не була, перебувала з 02.06.2017 по 13.07.2017 під вартою в слідчому ізоляторі.

Тому строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2017 пропущено з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2017 у справі № 334/2635/17.

Постанову скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання ОСОБА_2 про поважність ним пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 08.06.2017 року через розгляд справи у відсутність останньої та без належного сповіщення про час та місце її розгляду є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, але враховуючи, що вона в цей час знаходилась в СІЗО 10, повісток отримувати не мала змози, з цього можна зробити висновок, що остання пропустила строк на апеляційне оскарження постанови від 08.06.2017 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, адвоката Гайдук С.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення апеляційної скарги останньої з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону судом в повній мірі не були дотримані, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Так, як зазначено в протоколі про адмністративне правопорушення та постанові судді, 18 січня 2017 року приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_2, у приміщенні Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області громадянка ОСОБА_2 (зі слів працівників поліції) перешкоджала в проведенні слідчих дій, категорично відмовлялась добровільно показати свої речі на наявність вибухових речовин, не реагувала на законні вимоги працівників поліції, штовхала руками поліцейських.

Своїми діями ОСОБА_2 скоїла правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП України, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, яке випливає з прав працівника поліції, визначених у Законі України "Про Національну поліцію".

При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. №12) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Зокрема, до таких законних вимог працівників поліції належить право вимагати від громадян, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рапортів слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Кушніра А.А. (а.с.3), старшого слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Борецької І.М. (а.с.4), начальника СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції Гізюка Д.В. (а.с.5), заступника начальника СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Костюка О.В. (а.с. 6), вбачається, що 18.01.2017 року до чергової частини Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від аноніма про те, що в приміщенні Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 37 знаходиться ОСОБА_2, у якої при собі мається вибухова речовина чи граната. За даним фактом Запорізьким РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було зарєестроване кримінальне провадження № 0000075 за ст. 263 ч.1 КК України. У зв`зку з цим на місце пригоди виїхала СОГ Запорізького РВП у складі слідчого Кушнір А.А., Борецької І.М., Малишевої О.Л., оперуповноваженого СКП Солонцевого С.А., начальника слідчого відділення Гізюка Д.В. та заступника начальника слідчого відділення Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Костюка О.В.

На підставі ст. 233 ч.3 КПК України та у зв`язку із врятуванням життя осіб, які знаходились у вказаному приміщенні у робочий час, був проведений обшук приміщення УДКС України у Запорізькому районі Запорізької області, в ході якого ОСОБА_2 було запропоновано добровільно показати свої речі на наявність вибухових речовин, гранат чи інших заборонених предметів. На це, ОСОБА_2 в категоричній формі відмовилась, та свої речі на законну вимогу працівників поліції не надавала на протязі 40 хвилин, а також штовхала руками працівників поліції, а саме слідчих.

Згідно п.1 Наказу № 1377 Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 року в редакції від 27.06.2017 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, отримані оператором телефонної лінії «102», вносяться до робочого зошита, в якому зазначаються відомовсті про дату та час надходження повідомлення, хто повідомив (П.І.Б., місце проживання/місцезнаходження, телефон), стислий зміст заяви. Уся отримана інформація про кримінальні правопорушення та інші події після її внесення до робочого зошита відразу передається до органів поліції для реагування, про що робиться відмітка в робочому зошиті (кому передано повідомлення, номер реєстрації в журналі ЄО органу поліції).

Згідно п.6 вищевказаної Інструкції, заяви або повідомлення фізичних або юридичних осіб про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію можуть бути усними або письмовими. Усні заяви про вчинення кримінального правопорушення заносяться до протоколу прийняття заяви або вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, форма якого наведена в додатку 3 до цієї Інструкціїї, який підписують заявник та посадова особа, яка прийняла заяву.

А згідно п.13 ціїє Інструкціїї анонімні листи, що місять відомості про вчинені кримінальні правопорушення, реєструються лише в підрозділах документального забезпечення і передаються за резолюцією керівника органу поліції або особи, яка виконує його обов`язки, до структурних підрозділів для використання в розкритті злочинів.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Системний аналіз ч.ч. 3.5 ст. 208 КПК України свідчить про те, що обшук особи без затримання, неможливий.

В матеріалах справи відсутній протокол затримання ОСОБА_2

Таким чином, обшук ОСОБА_2 проводився незаконно.

За таких обставин, враховуючи вищевказане, апеляційний суд доходить висновку, що викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 обставини ставлять під сумнів факт вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, але суддя, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, на це належної уваги не звернув, а оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев