АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/51/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, 1987 року народження, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1,

- визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Судом встановлено, що 29 липня 2016 року, приблизно о 02.15 год., ОСОБА_1 керував автомобілем «HyundaiAccent», державний номер НОМЕР_1, у м. Харкові по пр. Науки, 15 у стані алкогольного сп'яніння, що виявилось у нестійкій ході, запаху алкоголю з порожнинр рота, нечіткій мові. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

Діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП. Правопорушення зафіксовано протоколом серії АП1 № 886640 від 29.07.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення судом першої інстанції норм закону за якими він притягнув його до відповідальності. Зазначає, що судом справа розглянута за його відсутністю, чим грубо порушено його права та не в повному обсязі вивчені обставини по справі, що висновок суду першої інстанції не об'єктивний, оскільки при винесенні постанови суд не прийняв до уваги всі обставини справи та докази по справі.

Крім того, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження судової постанови та просить його поновити, посилаючись на те, що в судовому засіданні він не приймав участь, а копію судової постанови отримав лише 28 листопада 2016 року у приміщенні суду.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, а тому немає перепон для розгляду справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, згідно судової постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, яка згідно протоколу йому не була вмінена.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї ненадійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав.

До того ж, матеріали справи не містять даних, вказуючих на те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Так, судова повістка на ім'я ОСОБА_1 була повернута до суду першої інстанції, як не вручена (а.с.18).

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанціївід 28жовтня 2016 року підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з збігом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко