1Справа № 335/7902/17 3/335/1249/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., при секретарі судового засідання Ведмедьовій В.В., за участю прокурора Масалова П.В., адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду у м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, заступника головного лікаря з медичної роботи КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На підставі розпорядження Запорізького міського голови ОСОБА_3 №2271 к/тр від 23.08.2016 року обов'язки головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» покладені на заступника головного лікаря з медичної роботи КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_2.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи виконуючим обов'язки головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» є посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП, є суб'єктом відповідальності за вказане правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Відповідно до «Методичних рекомендацій з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб», затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 14.07.2016, конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об'єктивність чи неупередженість рішення. Навіть тоді, коли прийняті ним рішення за наявності приватного інтересу є об'єктивними та неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює.

Відповідно до п.16 ч.3 контракту головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», преміювання керівника здійснюється за рішенням Органу управління майном.

Згідно п. 1 Контракту, Органом управління майном для комунальної установи охорони здоров'я є управління з питань охорони здоров'я міської ради.

Встановлено, що 30.12.2016 року, ОСОБА_2, як в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» виданий наказ № 1219 к/тр «Про преміювання за підсумками роботи у 2016 році» відповідно до якого працівникам лікарні та йому особисто призначається виплата премії у розмірі 687 гривень.

11.05.2017р. від Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради, отримана довідка №2167/03-14/01 від 11.05.2017, відповідно до якої встановлено, що на адресу Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради, повідомлення, доповідні листи в якому в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_2 повідомляє про виникнення реального конфлікту інтересів не надходили та департаментом не надавався дозвіл ОСОБА_2 на видачу вище вказаного наказу щодо нарахування та виплати йому премії. Крім цього, згідно листа Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради №2997/03-14/01 від 23.06.2017року, дозвіл на виплату премії в розмірі 687 грн. в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_2 не надавався.

Враховуючи факт того, що преміювання головного лікаря вказаної установи належить до компетенції Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради, то у ОСОБА_2 на момент підписання вище вказаного наказу виникає реальний конфлікт інтересів, зумовлений особистим майновим інтересом.

Таким чином, 30.12.2016, в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні установи, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.80, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, а саме суперечності між його службовими повноваженнями та особистим майновим інтересом, в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Департамент охорони здоров'я Запорізької міської ради про наявність реального конфлікту інтересів, при підписанні та видачі наказу по установі №1219к/тр «Про преміювання за підсумками роботи у 2016 році», відповідно до якого йому, як в.о. головного лікаря установи, виплачено премію у розмірі 687 грн.

Відповідно розрахункового листка за грудень 2016 року ОСОБА_2 отримав вказані кошти (687 гривень) в якості премії.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав, суду пояснив, що не погоджується з тим, що він станом на день підписання наказу був посадовою особою на підставі розпорядження Запорізького міського голови № 2271 к/тр від 23.08.2016, оскільки вказане розпорядження станом на 30.12.2016 року втратило чинність та не було дійсним у звязку з тим, що розпорядження міського голови № 3389 к/тр від 30.12.2016 року ОСОБА_4 було поновлено на посаді головного лікаря, що спростовує твердження, викладені в протоколах № 134,135 про вчинення адміністративного правопорушення і підтверджує відсутність в його діях правопорушення, повязаного з корупцією. Крім того, вважає що на час розгляду справи закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, оскільки він притягується до відповідальності за правопорушення, в основу якого віднесені обставини, що мали місце 30.12.2016 року. Крім того, просить врахувати, що отримана на підставі наказу від 30.12.2016 року премія, була ним повернута в касу, як помилково нарахована. Просить провадження по справі закрити.

Прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення, просив суд визнати ОСОБА_2 винним у вчинені корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року з наступними змінами і доповненнями, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

При цьому відповідно до тлумачень «конфлікту інтересів» зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові складові:

- конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями;

- наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Отже, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі докази по справі, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Посилання ОСОБА_2О, на відсутність в його діях складу корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, спростовуються наявними у справі наступними доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення № 134 від 30.06.2017 року та № 135 від 30.06.2017 року, на підставі яких зафіксовані обставини адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

- копією Наказу в.о. головного лікаря КУ»Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя «Про преміювання за підсумками роботи у 2016 році» від 30.12.2016 року № 1219к/тр, який підписаний особисто ОСОБА_2 як в.о. головного лікаря;

- копією розрахункового листка за грудень 2016 року, згідно яких ОСОБА_2 нарахована премія за грудень місяць;

- листом Департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради від 11.05.2017 року № 2167/01-14/01, згідно якого від ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради, повідомлення, доповідні листи в якому в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_2 повідомляє про виникнення реального конфлікту інтересів не надходили.

-листом Департаменту охорони здоров'я Запорізької міської ради №2997/03-14/01 від 23.06.2017року, згідно якого дозвіл на виплату премії в розмірі 687 грн. в.о. головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» ОСОБА_2 не надавався.

- розпорядженням голови Запорізького міського голови «Про виконання обовязків» від 23.08.2016 року № 2271к/тр, особової картки, які підтверджують, що ОСОБА_2О є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

- оголошеними у судовому засідання поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Докази, на яких ґрунтуються протоколи про скоєння корупційного правопорушення, походять з різних джерел, а тому не можуть вважатися однобічними і необ'єктивними.

У звязку із тим, що під час судового розгляду були встановлені подія адміністративного правопорушення і наявність його складу в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підстав для задоволення клопотання захисника про його закриття за відсутністю складу адміністративного правопорушення,- не вбачається.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не є субєктом правопорушення з повноваженнями в.о. головного лікаря, оскільки розпорядження Запорізького міського голови №2271 к/тр від 23.08.2016 року станом на 30.12.2016 року втратило чинність та не було дійсним у зв'язку з тим, що розпорядженням міського голови №3389 к/тр від 30.12.2016 року ОСОБА_4 було поновлено на посаді головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» не заслуговують на увагу, оскільки даних про скасування розпорядження №2271 к/тр матеріали справи не містять, а наказ про преміювання підписано 30.12.2016 року саме ОСОБА_2, як в.о. головного лікаря, а не ОСОБА_8

Відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як видно з матеріалів справи органам поліції стало відомо про скоєння адміністративного правопорушення 30.06.2017 року і у цей же день складений протокол про адміністративне правопорушення, який спрямовано до суду. Станом на день розгляду справи трьох місячний строк накладення стягнення не сплив, а тому ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Також судом встановлено, що до виявлення адміністративного правопорушення та складення протоколів, ОСОБА_2, 05.04.2017 року добровільно повернув помилково нараховану премію.

У відповідності з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують відповідальність за вчинене правопорушення судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення судом також не встановлено.

Як особа ОСОБА_2 характеризується виключно позитивно, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце роботи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги, що хоча в діях ОСОБА_2 і наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, проте з огляду на наведені обставини провадження, а також враховуючи незначний розмір встановленої та виплаченої йому премії, яку він добровільно повернув ще до складання протоколів про адміністративні порушення, що підтверджується наданими суду матеріалами, суспільно шкідливих наслідків від його дій не настало, ступінь конфлікту інтересів незначна, скоєні правопорушення не потягли за собою настання тяжких наслідків та ураховуючи особу ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що скоєні ОСОБА_2 адміністративні правопорушення є малозначними, а тому у відповідності до ст.22 КУпАП суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, внаслідок малозначності вчиненого та оголосити усне зауваження, провадження по адміністративній справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення до Апеляційного суду Запорізької області.

Суддя В.В. Калюжна