АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/903/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 644/2564/17 Матвієвська Г.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 18.04.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3

Згідно протоколу серії БР № 242492, 17.04.2017 року, о 22-35 годині, водій ОСОБА_3, керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1, по пр. Московському, 295 в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук, почервоніння обличчя.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова районного суду винесена з істотними порушеннями вимог процесуального законодавства, неповнотою судового розгляду, що спричинило неправильне застосування норм матеріального права.

Поліцейськими не запропоновано проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі, вважає, що при складанні відносно нього протоколу порушені вимоги ст. 266 КУпАП, районний суд ці обставини не врахував, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, виніс постанову яка не відповідаю вимогам ст. 283 КУпАП.

Просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, коли є данні про своєчасне її сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_3 в призначене судове засідання не з'явився, повідомлявся відповідно до ст. 277-2 КУпАП належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про причини неявки в призначене судове засідання суду не повідомив.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 242492 від 18.04.2017 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду, крім протоколу також підтверджується поясненнями гр. гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5 які були свідками відмови водія ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.3-4);

рапортом лейтенанта поліції Рижикова Є.О. відповідно до якого, о 22-35 год. було зупинено автомобіль, водій якого був з ознаками алкогольного сп'яніння. Було виявлено, що водієм є ОСОБА_3, водійське посвідчення пред'явив але не передав працівникам поліції. В присутності двох свідків ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», нащо водій категорично відмовився. Після чого водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в обласному наркотичному диспансері. Водій ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків (а.с. 5);

актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідно до якого транспортний засіб для його примусового переміщення прийняв ОСОБА_7 (а.с. 6);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого водій ОСОБА_3, поводиться зухвало, вимова нечітка, агресивний. На відеозапису присутні дві невідомі жінки в стані алкогольного сп'яніння, які представились подругами ОСОБА_3, одна з жінок перешкоджає виконанню поліцейськими своїх службових обов'язків, забирає у ОСОБА_3 якісь документи. ОСОБА_3 просить поліцейського надіти на нього кайданки, поводиться неадекватно, зазначає, що автомобіля у власності не має, водійське посвідчення не отримував, погрожує поліцейським відповідальністю за складання відносно нього протоколу. Нецензурно виражається в адресу поліцейського, ображає, провокує на бійку. Поліцейським було попереджено ОСОБА_3 про застосування відносно нього спеціальних засобів, після чого ОСОБА_3 змінює показання, зазначає, що автомобіль його, права забув дома, витягає з авто технічний паспорт надає поліцейському для огляду. ОСОБА_3 просить поліцейського вимкнути нагрудну камеру в той час невідома жінка пропонує поліцейському неправомірну вигоду.

Поліцейськими ОСОБА_3 для огляду надано відеозапис на якому зафіксовано факт керування автомобілем НОМЕР_2, оглянутий відеозапис вивів ОСОБА_3 з рівноваги, він погрожує поліцейському фізичною розправою, викликає поліцейського на бійку «сам на сам».

В подальшому на відеозаписі зафіксовано залучення поліцейськими двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності яких на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та у медичному закладі ОСОБА_3 відмовляється, підписувати протокол та отримувати копію відмовляється та покидає місце вчинення адміністративного правопорушення з невідомою жінкою (а.с. 8).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення поліцейськими порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не знайшли свого об'єктивного підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_3 таким правом не скористався. Протокол підписувати відмовився про, що відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2 поліцейським зроблено відповідний запис (а.с. 1).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій поліцейських, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 130 КУпАП.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доками, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно вчинив адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності злісно відмовлявся підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов'язків пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Підстав для скасування або зміни постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишитибез задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко