АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1072/17 Номер провадження 33/786/719/17Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Григорової М.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року

ОСОБА_2, 02 жовтня 1997, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, студента ІНФОРМАЦІЯ_2,

- визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік .

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 11 червня 2017 року о 19 год. 30 хв. по вул. Б.Хмельницького в с. Кривуші Кременчуцького р-ну Полтавської обл. керував мопедом «Булет», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати відсутність у його діях правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що працівники поліції запевнили його, що йому призначать більш мяке покарання, ніж передбачено санкцією статті 130 КУпАП, а тому він не скористався допомогою адвоката.

Під час складання протоколу свідки не були присутні, однак у матеріалах справи є їх пояснення.

Суддя відмовила у задоволенні клопотання про виклик свідків та особи, яка складала протокол.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №122808 від 11.06.2017 р., письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 про те, що він керував мопедом після того, як вживав спиртні напої, був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду відмовився.

Сам ОСОБА_2 у судовому засіданні місцевого суду вину визнав, розкаявся просив суворо не карати. На цю обставину звертає увагу і в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про відсутність свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються матеріалами справи.

Клопотань про виклик свідків при апеляційному розгляді ні апелянтом, ні захисником заявлено не було. Тому посилання на порушення судом його права на допит свідків, яким він мав можливість скористатися в апеляційній інстанції, до уваги не приймаю.

Будь-яких доказів, які б свідчили про невинуватість ОСОБА_2Ю, у вчиненні правопорушення, матеріали справи не містять.

Стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає альтернативного виду адміністративного стягнення, та відповідає меті адміністративного стягнення, що полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, приходжу до висновку, що рішення суду законне та обґрунтоване, а підстав для скасування постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко