РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/2709/16-п

номер провадження 3/511/27/17

19.01.2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області ОСОБА_1., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої інспектором прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби «Кучурган», неповна з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2001р.н., та 2009р.н., проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 199260 складеного 25 листопада 2016 року ОСОБА_2, 30.10.2016 року о 11год. 06 хв. виконуючи обовязки прикордонного наряду "Перевірка документів" в пункті пропуску "Кучурган" здійснила пропуск на виїзд з України громадянки РФ ОСОБА_3 за паспортним документом громадянки РФ, якій відповідно до ухвали Нікопольського райсуду від 07.04.2014 року тимчасово обмежено у праві виїзду з України як громадянці України ОСОБА_3

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ст.172-18 КУпАП.

В ході судового засідання ОСОБА_2, суду пояснила, що вона є інспектором прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби «Кучурган», в званні старшого сержанта. Згідно БД «Гарт -1П» нею було оформлено на виїзд з України громадянку РФ Кравченко ОСОБА_3, в подальшому вона дізналась, що згідно вхідної телеграми №392, особі з таким же прізвищем, імям та датою народження, але з іншим громадянством (України), тимчасово обмежено виїзд з України, згідно БД «Гарт 1П», спрацювання ДПО на громадянку РФ не було. Про цей випадок вона повідомила по рації, але це не було зафіксовано. Вважає, що адміністративне правопорушення вчинила, вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнала, просила строго не карати, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка інваліда ІІ групи.

Крім повного визнання вини винність правопорушника ОСОБА_4 також підтверджуються:

-протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 199260 від 25.11.2016 року, в якому викладені обставини притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2;

-копією службової перевірки від 18.11.2016 року, якою відносно дій ОСОБА_2 було виявлено помилково внесена інформація;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 яка визнала свою провину та пояснила що інформація допущена помилково.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається ознаки складу адміністративного правопорушення передбачений статтею 172-18 КУпАП.

Але, згідно статті 172-18 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України та тягне за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Тобто вид стягнення за вказане адміністративне правопорушення альтернативи не передбачає.

Разом з тим, статтею 32-1 ч. 2 КУпАП передбачено пряму заборону, згідно якого арешт з утриманням на гауптвахті не може застосовуватися до військовослужбовців-жінок.

Судом встановлено, що правопорушником є жінка, що виключає можливість накладення на неї будь-якого стягнення та є підставою для закриття провадження по справі з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих ОСОБА_5 і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 33 КУпАП передбачені загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, яке повинно накладатися тільки в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв'язку з неможливістю накладення стягнення в межах санкції статті. Але нормами КУпАП не передбачено, що підстави для закриття провадження по справі розширеному тлумаченню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 ОСОБА_5 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії…

Відповідно до ст. 62 ОСОБА_5 України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.51КпАП України стосовно заявника, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявник, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Аналізуючи та систематизуючи зазначені вимоги Конвенції, Рішень ЄСПЛ, ОСОБА_5 та Закону, зазначаючи, що у даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як неможливість накладення стягнення в межах санкції статті, вважаю за необхідне застосувати аналогію права, Конвенцію та ст. 62 ОСОБА_5 України, як норми прямої дії.

Оскільки на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Згідно до ст. 284КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ст.247КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 172-18, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за ст.172-18 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247КпАП України закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.