АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/478/16 Головуючий у І-й інстанції - Курочкіна О.М.
Справа № 188/277/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, 12.03.1986 р. н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ш-та «Дніпровська»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 14.02.2017 року о 23 год 00 хв, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-2109 н.з.АЕ0522НН в м. Першотравенськ по вул.Ювілейна, 33 Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння (не реагування зіниць ока на світло, невиразна мова, не стійка хода, блідий), відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відповідно до встановленого порядку в Першотравенській ЦМЛ.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова судді першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що йому не було надано жодного доказу, що на підтвердження того, що міська лікарня м. Першотравенськ відноситься до таких закладів. Зазначає, що в своїх поясненнях він лише виявив бажання пройти медичний огляд на стан спяніння в Павлоградській міській лікарні. Жодна відмова від проведення огляду на стан спяніння в його поясненнях не містить.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 503176 від 15 лютого 2017 року; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; власними поясненнями ОСОБА_2, згідно яких, останній вказав, що він не відмовлявся від проходження від медичного огляду в місті Павлограді; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд в Першотравневій лікарні не реагував, постійно повторював, що він лікарям не довіряє та буде проходити медичний огляд у лікарні міста Павлоград. При цьому він перебував з явними ознаками наркотичного спяніння (не реагування зіниць ока на світло, не виразна мова, не стійка хода, блідий)

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім цього, згідно рапорту ст. інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Першотравневого ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6, вбачається, що водію ОСОБА_2, було розяснено вимоги наказу МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, а саме, що огляд на стан спяніння проводиться у найближчому закладі охорони здоровя (Першотравенській міській лікарні в лікаря нарколога), та про неможливість направлення його для проходження огляду до закладу охорони здоровя (м. Павлоград), у звязку із значною віддаленістю від території обслуговування та це буде порушенням вимог наказу МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735.

У відповідності до вимог ст.. 266 КУпАП, працівниками поліції було належним чином відсторонено водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_7 (а.с. 8).

Судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання про виклик свідків зазначених у вимогах апеляційної скарги, однак зазначені свідки, належним чином повідомлені про місце час та дату розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не зявились. Натомість наявні в матеріалах справи їх письмові пояснення отриманні інспекторами поліції не викликають сумнівів в їх достовірності і належності, які суд бере до уваги.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_2 на недовіру установі охорони здоровя - Першотравенській міській лікарні є необґрунтованим і безпідставним, і таким що не підтверджено жодними доказами чи даними, які б свідчили про достовірність даних стверджень.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1