Справа № 373/901/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Дарницького гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер

за ч.2 ст.172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
13 квітня 2017 року підполковник ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що підлеглий йому військовослужбовець молодший сержант ОСОБА_2 , який займає посаду командира гармати 7 самохідно-артилерійської батареї 3 самохідно-артилерійського дивізіону, заступає у добовий наряд черговим по пропускному пункту, запитав у останнього чи зможе він у службовий час відвезти його та інших офіцерів до м. Києва.

Того ж дня, підполковник ОСОБА_1 залучив до виконання завдання, не пов`язаного з військовою службою, підлеглого йому військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 у якості водія на власному автомобілі марки «ЗАЗ 110307», д.н. НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що підполковник ОСОБА_1 являється молодшому сержанту ОСОБА_2 командиром та старшим по військовому званню, останній відвіз зазначених офіцерів до м. Києва для проведення слідчих дій. До проведення слідчих дій молодший сержант ОСОБА_2 не залучався.

Таким чином, 13 квітня 2017 у період з 12 по 20 годину молодший сержант ОСОБА_2 не виконував свої посадові обов`язки, належним чином до наряду не підготувався, а також вчасно на чергування черговим пропускного пункту не заступив, оскільки був залучений підполковником ОСОБА_1 до виконання задання, не пов`язаного з військовою службою.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, зазначивши, що не давав будь-яких вказівок чи наказів ОСОБА_2 13 квітня 2017 року, останній з власної ініціативи возив їх в Київ. Він знав, що Магльований в той день повинен був заступати в наряд, однак вважав, що вони встигнуть повернутися до частину до 17 години. Коли стало зрозуміло, що не встигають, зателефонував заступнику ОСОБА_3 та попросив замінити ОСОБА_4 .

Таку ж позицію висловив представник ОСОБА_1 адвокат Чирка П.Г., при цьому зазначивши, що ОСОБА_2 не встиг на чергування не того, що поїхав у Київ, а через затримку в прокуратурі та поломку автомобіля.

Судом встановлено наступне.

Підполковник ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України №161 від 24 лютого 2016 року був призначений на посаду командира 3 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова-пошта НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Відповідно до вимог ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Положеннями ст. 59 Статуту передбачено, що командир зобов`язаний показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності.

Відповідно до вимог ст. 282 Статуту командири підрозділів, від яких призначається добовий наряд, відповідають за підготовку особового складу до несення служби, за своєчасне прибуття добового наряду на інструктаж до відповідних посадових осіб частини та на розвід.

Згідно з «Положенням про 43 окрему артилерійську бригаду Сухопутних військ Збройних Сил України» підполковник ОСОБА_1 , як командир дивізіону, зобов`язаний з повагою ставитись до підлеглих, дбати про виховання молодих сержантів і про згуртування військового колективу, також повинен виховувати особовий склад дивізіону в дусі поваги до військової служби, підтримувати внутрішній порядок, а також перевіряти несення внутрішньої служби особовим складом дивізіону.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України №303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з вимогами п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року, затвердженого Законом України № 113-VIII від 15 січня 2015 року, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

Установлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 105-НР від 13 квітня 2017 року молодший сержант ОСОБА_2 призначений у склад добового наряду черговим пропускного пункту.

Відповідно до розпорядку дня військової частини польова пошта НОМЕР_1 на 2017 навчальний рік, затвердженого командиром частини 23 грудня 2016 року, у день заступання в добовий наряд військовослужбовці повинні пройти відповідну підготовку, яка розпочинається 11.20 та закінчується о 17.00, прийняти обід та відпочити (сон).

13 квітня 2017 року у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження відносно військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 для проведення слідчих дій викликано до військової прокуратури Дарницького гарнізону військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , лейтенантів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та молодшого лейтенанта ОСОБА_7 .

Того ж дня, підполковник ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що підлеглий йому військовослужбовець молодший сержант ОСОБА_2 , який займає посаду командира гармати 7 самохідно-артилерійської батареї 3 самохідно-артилерійського дивізіону, заступає у добовий наряд черговим по пропускному пункту, запитав у останнього чи зможе він у службовий час відвезти його та інших офіцерів до м. Києва.

Того ж дня, підполковник ОСОБА_1 залучив до виконання завдання, не пов`язаного з військовою службою, підлеглого йому військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_2 у якості водія на власному автомобілі марки «ЗАЗ 110307», д.н. НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що підполковник ОСОБА_1 являється молодшому сержанту ОСОБА_2 командиром та старшим по військовому званню, останній відвіз зазначених офіцерів до м. Києва для проведення слідчих дій. До проведення слідчих дій молодший сержант ОСОБА_2 не залучався.

Встановлено, що 13 квітня 2017 у період з 12 по 20 годину молодший сержант ОСОБА_2 не виконував свої посадові обов`язки, належним чином до наряду не підготувався, а також вчасно на чергування черговим пропускного пункту не заступив, оскільки був залучений підполковником ОСОБА_1 до виконання задання, не пов`язаного з військовою службою.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав, що молодший сержант ОСОБА_2 добровільно запропонував відвезти їх до м.Києва перед тим, як заступити в наряд.

При цьому, як вбачається з письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 18.04.2017, останній зазначає, що молодший сержант ОСОБА_2 є його підлеглим, вони перебувають виключно у службових відносинах та водночас ОСОБА_1 вказує, що знав про те, що ОСОБА_2 заступатиме до добового наряду та не наказував, а попросив щоб останній відвіз їх до м.Києва. Зазначені пояснення суперечать одне одному, оскільки відносини між військовослужбовцями відрізняються суворою і чіткою статутною регламентацією, де діють накази, а не прохання.

З письмових пояснень, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 13.04.2017 ОСОБА_2 зателефонував підполковник ОСОБА_8 і запитав, чи зможе він відвезти його та інших офіцерів у м. Київ. Оскільки ОСОБА_1 є командиром та старший по військовому званню, відмовити йому не зміг. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 достовірно знав про те, що 13.04.2017 він є черговим. Дані пояснення підписані ОСОБА_2 особисто, про що він зазначив у суді, при їх відібрані тиску на нього не було.

В суді ОСОБА_2 показав, що добровільно погодився відвезти підполковника ОСОБА_1 та молодшого лейтенанта ОСОБА_7 до прокуратури в м. Києві, почувши про необхідність поїздки на ранковому шикуванні. Ніхто йому не наказував. Коли вони вже поверталися із Києва і він спізнювався на чергування, підполковник ОСОБА_1 комусь зателефонував і сказав замінити ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 зазначив, що його письмові пояснення, які він надавав у прокуратурі, не зовсім відповідають дійсності. Можливо, працівники прокуратури внесли туди неправдиві відомості, а він, не читаючи, підписав. Також зазначив, що не писав рапорт на виїзд за межу гарнізону, оскільки думав, що якщо їде із командиром, це не потрібно.

В суді обставини справи підтвердились протоколом про адміністративне правопорушення № 18 від 12 травня 2017 року, копією положення про 43 окрему артилерійську бригаду Сухопутних військ Збройних Сил України, витягом з наказів командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 105-НР від 13 квітня 2017 року, № 106 від 13 квітня 2016 року, № 164 від 16 червня 2016 року, посадовими обов`язками командира гармати, інструкцією чергового (помічника чергового) контрольного поста Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , іншими матеріалами адміністративної справи., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_8 ..

Оцінюючи та аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_2 та пояснення, дані ним в суді, суд зважає на такі чинники: добровільність надання письмових пояснень ОСОБА_2 , які підписані ним особисто, із відміткою про відсутність зауважень і доповнень; дату надання таких пояснень(майже відразу після подій), відсутність доказів внесення будь-яких недостовірних даних в ці письмові пояснення.

При цьому суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 продовжує проходити військову службу у підпорядкуванні підполковника ОСОБА_1 , що, з урахуванням специфіки проходження військової служби, наявності в ній інституту підпорядкованості, могло вплинути на характер та зміст пояснень, даних ОСОБА_2 в суді.

За таких обставин, суд бере до уваги та визнає достовірними письмові показання ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, тобто незаконне використання військовослужбовця для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, вчинені в умовах особливого періоду.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не виявлено.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці.

З врахуванням викладеного, особи притягуваної до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.2 ст. 172-13 КпАП України, керуючись ст.ст. 33, 252, 283 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-13 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 8 (вісім) діб.

Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту фактичного прибуття ОСОБА_1 до місця відбування адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Апеляційного суду Київської області апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Я. І. Керекеза