Справа № 214/3806/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого стрільником ПАТ «Укрзалізниця», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2017 року о 23.30 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2102, р/н 1807ДПК, по обїзній дорозі біля електроопори № 13 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, перед виїздом з дому не перевірив та не забезпечив технічно справний стан керованого ним транспортного засобу, будучи неуважним, виїхав за межі проїзної частини, не впоравшись з керуванням у звязку з технічно несправним гальмівним механізмом, в результаті чого допустив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Крім того, після ДТП 24.06.2017 року о 01.00 год. водій ОСОБА_2 покинув місце ДТП, до якої він був причетний. Своїми діями він порушив п.п.2.3 «а», «б», 2.10 «а», «б», «в», «д», «е» ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнав частково. Зазначив, що до початку руху він перевіряв технічний стан автомобіля марки ВАЗ 2102, р/н 1807ДПК, однак підтвердив, що під час гальмування на обїзній дорозі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в районі перехрестя гальмівний механізм не спрацював, в результаті чого автомобіль зіткнувся з деревом. Вважав, що місце ДТП він не залишав, оскільки після пригоди він вимушений був автомобіль залишити та поїхати за евакуатором, на якому вранці 25.06.2017 року транспортний засіб він евакуював.

Натомість вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується наступними письмовими доказами по справі: протоколами про адміністративні правопорушення серії БР № 152575, № 152646 від 25.06.2017 року, в яких зазначені обставини вчинення ним ДТП 24.06.2017 року о 23.30 год. на обїзній дорозі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області шляхом зіткнення керованого ним автомобіля марки ВАЗ 2102, р/н 1807ДПК, з деревом; схемою місця ДТП та фото-таблицею до неї.

Посилання ОСОБА_2 на те, що місце ДТП він не залишав, оскільки вимушений був викликати евакуатор для евакуації автомобіля суд оцінює критично, адже як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, фіксація ДТП та оформлення її матеріалів здійснювалась працівниками поліції 25.06.2017 року о 16.40 год., в той час як ДТП відбулася о 23.30 год. 24.06.2017 року, з місця якої він фактично поїхав о 01.00 год. 25.06.2017 року, тобто безпосередньо після ДТП її місце свідомо покинув.

Крім того, в ході судового розгляду ОСОБА_2 не заперечував, що про факт ДТП до поліції він не повідомляв, хто саме викликав поліцію йому не відомо, що суд розцінює як свідчення дійсності допущення ним порушень п.2.10 ПДР України, оскільки будучи причетним до ДТП, від зобовязаний був залишатись на місці ДТП; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п. 9.10 ПДР України; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати обїзд місця пригоди.

Доводи ОСОБА_2 щодо відсутності на ділянці автомобільної дороги попереджувальних знаків, які б інформували про наявність повороту та перехрестя, що унеможливило своєчасність реагування на зміни на дорозі під час керування ним автомобілем суд залишає поза увагою враховуючи те, що він, будучи водієм та учасником дорожнього руху, за будь-яких обставин повинен виконувати вимоги п.2.3 «б» ПДР України, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Позаяк, сам факт несправності гальмівного механізму транспортного засобу на момент ДТП, що підтвердив безпосередньо ОСОБА_2 в ході судового розгляду, є свідченням допущення ним порушення вимог п.2.3 «б» ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень за ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_2, який вину у вчинених ним адміністративних правопорушеннях визнав частково, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, та з огляду на його явно зневажливе ставлення до встановленого законом порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, яке створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП штраф в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ст.122-4 КУпАП штраф в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. в дохід держави.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши остаточно накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко