Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/352/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від судового розпорядника Олевського районного суду Житомирської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 4 від 23.12.2016 року, який складений судовим розпорядником Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 слідує, що гр. ОСОБА_1, будучи обвинуваченою по справі № 287/59/14-к за ч. 2 ст. 121 КК України, 02.12.2016 р. на 11 год. 00 хв. не зявилася в судове засідання до Олевського райсуду, будучи належним чином повідомленою та не повідомила причин неявки, внаслідок чого проявила неповагу до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнає, просить звільнити від адміністративної відповідальності у звязку з тим, що вона є інвалідом 1-ї групи, хворіє, значну частину пенсії витрачає на придбання ліків та поліпшене харчування.

Протокол № 4 від 23.12.2016 року про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст 185-3 КУпАП.

У складеному судовим розпорядником протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка вчинення прояву неповаги до суду, який брав участь у судовому засіданні і зміг би підтвердити викладені в протоколі дані шляхом його виклику для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того незрозумілим є чи брав участь у справі та чи був присутній у залі судового засідання сам судовий розпорядник, який склав протокол.

У своїх поясненнях, викладених у протоколі № 4 ОСОБА_1, зазначає, що її захисник про день розгляду справи не був повідомлений , про що їй стало відомо 01.12.2016 року. За порадою адвоката вона також не поїхала в м. Олевськ , більш того було вже пізно. Виїхавши 01.12.2016 року з м. Нетішин вона невстигла на 11.00., попередити по телефону не мала можливості так як не знала номера мобільного телефону суду. Крім того, не було грошей на мобільний телефон.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 185-3 КУпАП неповага до суду виражається у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

З протоколу № 4 про адміністративне правопорушення не вбачається, що особа злісно ухилилася від явки до суду, а лише зазначається, що не зявилася до суду. Крім того, не зазначено і інших дій, які б свідчили про явну зневагу до суду.

Суд зазначає, що в рамках кримінального провадження за неявку до суду до обвинуваченого судом може бути застосовано інші заходи впливу, окрім притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не зявився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід. За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом. Ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Суду не надані докази застосування заходів впливу за неявку до суду до обвинуваченої ОСОБА_1 в рамках розгляду кримінальної справи щодо неї. Крім того, у статті 185-3 КУпАП обвинувачена особа не входить в число тих, які притягаються до адміністративної відповідальності саме за злісне ухилення від явки в суд.

Тому відсутні підстави вважати, що у даному випадку є саме злісне ухилення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від явки до суду.

Отже, під час розгляду справи не здобуто доказів для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення. Таким чином, дії ОСОБА_1, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Факт визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї вини не є для суду визначальним, та оцінюється разом з іншими обставинами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 38 КУпАП, слідує, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи зазначене, вважаю необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з дня вчинення адміністративного правопорушення минуло понад три місяці, у звязку з чим на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 247, 256, 283 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП України закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Винар