Справа № 161/8921/17 Провадження №33/773/616/17 Суддя в 1 інстанції: Артиш Я. Д.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого водієм міжнародних вантажних перевезень на ЗАТ «МЕ транспортас», вул. Метало, 12, м. Вільнюс, Литовська Республіка, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23 травня 2017 року о 12 год. 10 хв., в с. Романів по вул. Першотравневій Луцького району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував саморобним трактором, без державного номерного знака, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки в судовому засіданні він не був присутнім, а копію постанови отримав з запізненням. Вважає накладене на нього адміністративне стягнення надто суворим, зазначає, що суддею при розгляді матеріалів не враховано, що він щиро розкаявся у вчиненому, працює водієм на фірмі ЗАО «МЕ Транспортас» (Литовська республіка) за трудовим договором, має вид на проживання в Литовській Республіці, а позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його та його сім'ю (непрацюючу дружину, двох неповнолітніх дітей, його батька та батька дружини, які є інвалідами) засобів для існування. Просить постанову судді змінити, не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді змінити, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи, про постанову судді дізнався від дружини, яка її отримала 26.06.2017 року, а тому, строк на апеляційне оскарження йому слід поновити.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд при вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення, повно, об'єктивно і всебічно дослідив матеріали справи, правильно дійшов висновку про доведеність вини останнього і вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 23.05.2017 року (а.с.1), складеним у відповідності з вимогами ст.ст.255, 256 КУпАП відносно нього за порушення п.2.9 (а) ПДР України.

Крім того, факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 підтверджується висновком медичного закладу від 23.05.2017 року (а.с.3) та його визнавальними поясненнями.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що при накладенні стягнення на ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки та не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам чи громадянам.

Враховуючи конкретні обставини справи те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, визнав провину у вчиненому, розкаявся, працює водієм міжнародних вантажних перевезень на ЗАТ «МЕ транспортас», вул. Метало, 12, м. Вільнюс, Литовська Республіка, що є єдиним джерелом доходу, як для нього так і для його сім"ї (непрацюючої дружини, двох неповнолітніх дітей, його батька та батька дружини, які є інвалідами), характеризується виключно позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Дії ОСОБА_2 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

За наведених вище обставин, приходжу до переконання, що правопорушника ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення скасувати та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне сокарження постанови судді Луцького міськрайонного суду від 23 червня 2017 року.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року щодо ОСОБА_2, в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.А.Подолюк