П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2017 Справа №607/5268/17

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює водієм «VIP» таксі, ідент. № НОМЕР_1, за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі ОСОБА_3),

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 544428 від 17 квітня 2017 року, ОСОБА_2 17 квітня 2017 року, приблизно о 16 год. 00 хв., керував транспортним засобом ОСОБА_4, н.з. ВО 3682 АХ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Продувати газоаналізатор алкотест 6810 Драгер на місці події та проїхати в лікувальний заклад в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3 передбачена відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пояснив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на предмет перебування у стані алкогольного спяніння на місці події, а у лікувальний заклад він відмовився їхати, оскільки не бажав залишати автомобіль без нагляду.

Захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 вказав, що поліцейські зобовязані були забезпечити його підзахисному можливість пройти тест для визначення факту перебування ним у стані алкогольного спяніння на місці події, чого вони не зробили, а значить порушили вимоги закону. Також ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для допиту їх судом, котре було задоволено.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити таке:

згідно ч. 1 ст. 9 ОСОБА_3 адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 ОСОБА_3 завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 ОСОБА_3 передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 ОСОБА_3).

Статтею 252 ОСОБА_3 встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Основним нормативно-правовим документом, котрий визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду є інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 6 розділом І Інструкції визначено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водночас пунктом 7 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 ОСОБА_3.

Отож законодавцем визначена певна послідовність дій працівників поліції після виявлення у водія ознак алкогольного спяніння.

Так, спочатку вони, у встановленому законом порядку пропонують водію пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, за виключенням випадків коли мала місце дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані. І лише потім, у разі відмови, або незгоди з результатами такого огляду його може бути проведено у закладі охорони здоровя.

Наданими доказами не встановлено факту дотримання працівниками поліції цієї процедури з наступних міркувань:

з документів, котрі відповідно до ст. 251 ОСОБА_3 містять будь-які фактичні дані щодо події та могли б вважатись доказами у справі, окрім вказаного протоколу, судді надано пояснення самого ОСОБА_2, а також свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Письмові пояснення ОСОБА_2 суддя до уваги не бере з огляду на домінування над ними показів останнього, даних суду безпосередньо у судовому засіданні.

Окрім цього, між поясненнями вказаних свідків існують певні невідповідності. Зокрема у них ОСОБА_5 вказує, що огляд за допомогою газоаналізатора «Alkotest» 6810 Драгер не проводився (без посилання на відмову від такого огляду), а ОСОБА_3 зазначає, що від такого огляду ОСОБА_2 відмовився. Враховуючи дані факти, зважаючи на наявність у вказаних поясненнях численних виправлень та закреслень, суддя сприймає їх критично.

Усунути дані недоліки могли б покази зазначених осіб у судовому засіданні, однак, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду вони не зявились.

Інших матеріалів, з яких можливо було б встановити реальні обставини справи, зокрема і щодо дотримання поліцейськими вимог Інструкції, на порушення яких посилається ОСОБА_2 та його захисник, судді не надано та нею не здобуто.

Отож за умови відсутності належного доказового забезпечення, у судді виникають обєктивні сумніви у тому, що ОСОБА_2 вчинив зафіксований у протоколі проступок, котрі, відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь останнього, а тому суддя приходить до переконання, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 ОСОБА_3).

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 2.5 Правил дорожнього руху, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративну справу стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_6