Справа № 461/2808/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/683/17 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою представника правопорушниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року, -

з участю представника

Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю.,

представника правопорушниці ОСОБА_2 -

ОСОБА_3,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, що становить 15271,00 грн. з конфіскацією в дохід держави товару, вилученого відповідно до протоколу про порушення митних правил №0918/20900/17 від 24 березня 2017 року.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 320,00 грн. судового збору та 12,96 грн. витрат за зберігання на складі митниці.

Згідно постанови судді, 24 березня 2017 року у ММПО ТзОВ "Глобекс-Пост", під час огляду міжнародного поштового відправлення - посилки № 765412, яка надійшла в Україну із США, по депеші № 080-08505210 (митна декларація форми CN23 № 765412 від 15 березня 2017 року, відправник: ОСОБА_2 1000 WAUKEGAN RD APT C301 NORTHBROOK IL 60062 США, одержувач: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), був виявлений незадекларований у митній декларації форми CN 23 № 765412 від 15 березня 2017 року: годинник TISSOT W6A KTB 64J TO35439A (новий) - 1 шт. Годинник знаходився в посилці без приховування. Згідно митної декларації форми CN23 № 765412 від 15 березня 2017 року, ОСОБА_2 заявила, що у вказаній посилці пересилає взуття, одяг, іграшки, вітаміни та крем. Таким чином, ОСОБА_2, яка проживає або перебуває у США, вчинила дії направлені на переміщення через митний кордон України годинника TISSOT W6A KTB 64J TO35439A (новий) - 1 шт., шляхом недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню в митній декларації форми CN23.

В апеляційній скарзі представник правопорушниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 покликається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, Конституції України, КУпАП, МК України.

Зазначає, що 15 березня 2017 року, в офісі ТзОВ Глобекс-Пост, що розташований в США Палатайн, Иллинойс, ОСОБА_2 надала в відкритому вигляді речі для відправки в міжнародній посилці, з оголошеною цінністю. З огляду на те, що такі були раніше у вжитку, оголошена цінність посилки, склала суму в 150 доларів США.

Акцентує, що ОСОБА_2 в усній формі визначила вміст посилки, тобто здійснила усне декларування. Речі, які знаходилися в посилці, а саме: дитячий одяг - в кількості 15 одиниць, іграшки - 5 одиниць, взуття - 5 одиниць, куртка - 1, вітаміни - 3 одиниці, крем - 4 одиниці, годинник - 1 одиниця не є такими, що заборонені для переміщення (пересилання) у МПВ та були перевірені, щодо співставлення з оголошеною цінністю, оператором ТзОВ Глобекс-Пост.

Наголошує, що складення митної декларації CN23, яке є можливим у разі пересилання відправлень з оголошеною цінністю, (тобто не є обов'язковим, у відповідності до п. 6 Постанови КМУ № 450 від 21.05.2012 р.) - здійснювалося безпосередньо оператором поштового зв'язку ТзОВ Глобекс-Пост у відповідності до ст. 236 МК України).

Звертає увагу на те, що під час оформлення відправки МПВ, ОСОБА_2 на підпис було надано роздрукований та заповнений бланк, який вона не перевіряючи підписала.

Вважає, що при відправці зазначеної посилки з оголошеною цінністю, ОСОБА_2 як відправник, не порушила жодних правил і нормативних актів, оскільки, речі, які пересилалися, не містили жодних ознак нових речей і вони не були заборонені до пересилання в МПВ, не мали комерційного призначення, оскільки були без упаковки, не мали ярликів, прикладених документів роздрібної торгівлі та інших документів, що містили б інформацію, щодо вартості цих речей і були перевірені на відповідність заявленій оголошеній цінності оператором поштового зв'язку ТзОВ Глобекс-Пост, а тому остання була впевнена, що пересилає через митний кордон України речі у межах встановлених норм без сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Покликається на те, що помилку при складені декларації CN23 № 765412 від 15.03.2017р. допустила не ОСОБА_2, а оператор при внесені відомостей до вказаної декларації, оскільки саме оператор поштового зв'язку, з власної ініціативи, складав таку і законодавчо не закріплено обов'язкової вимоги, щодо заповнення даного адміністративного документу відправником посилки з оголошеною цінністю до 150 евро.

Акцентує, що при винесені оскаржуваної постанови не були враховані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права; протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 494 МК України, також судом не враховані приписи ст.ст. 268, 460 МК України, відповідно до яких декларанти звільняються від адміністративної відповідальності за допущені ними у митній декларації помилки, що не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, крім випадків, коли такі помилки допускаються систематично.

Зазначає, що 11 травня 2017 року, ОСОБА_2 подала заяву про відкладення судового засідання у зв'язку з тим, що перебуває в США і їй був потрібен час, для оформлення документів на уповноваженого представника, а представнику - час, щоб дістатися до суду, однак, клопотання не було задоволено і справа слухалася цього ж дня.

Копію постанови суду в справі №461/2808/17 ОСОБА_2 було надіслано на електронну пошту, разом з супровідним листом 15 травня 2017 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року по справі № 461/2808/17, скасувати таку та прийняти нову постанову, якою скасувати протокол про порушення митних правил № 0918/20900/17 від 24 березня 2017 року, зобов'язати повернути власнику ОСОБА_3 незаконно вилучені речі: годинник TISSOT W6A KTB 64J TO35439A та стягнути сплачений судовий збір.

Заслухавши пояснення представника правопорушниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, думку представника митниці про заперечення апеляційної скарги та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що слід поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_2, оскільки такий пропущений з поважних причин та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 489 Митного кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, вказаних вимог закону дотримався.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №461/2808/17, зокрема протоколом про порушення митних правил №0918/20900/17 від 24 березня 2017 року, митною декларацією форми CN23 № 765412 від 15.03.2017р. ОСОБА_2 зазначила, що у посилці пересилає взуття, одяг, іграшки, вітаміни та крем, однак не вказала виявлений у ній годинник TISSOT W6A KTB 64J TO35439A; актом на розкриття та перепакування поштового відправлення; накладною здачі; описом предметів; доповідною запискою державного інспектора м/п «Львів-поштовий» Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати вказані докази сумнівними та неправдивими, відсутні.

Крім цього, апеляційний суд критично ставиться та не приймає до уваги покликання представника правопорушниці - ОСОБА_3 про відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на недекларування товару, що переміщувався через митний кордон, оскільки остання вважає, що помилку при складені декларації CN23 № 765412 від 15.03.2017р., яку вона не перевіряючи підписала, допустила не ОСОБА_2, а оператор поштового зв'язку ТзОВ Глобекс-Пост при внесені відомостей до вказаної декларації. Так, правова позиція суду з цього приводу ґрунтується на тому, що суб'єктом порушення митних правил за ст. 472 МК України є декларант - особа, яка здійснювала митне оформлення товару шляхом складення та/або підписання і подання митної декларації. Саме такою особою є ОСОБА_2 Також, склад правопорушення передбачений ст. 472 МК України, в якості суб'єктивної сторони, передбачає вину у формі необережності. Оскільки ОСОБА_2, відповідно до положень ст.ст. 4, 266 МК України, як декларант, зобов'язана належним чином задекларувати ввезений на митну територію України товар, при цьому мала право перед підписанням митної декларації та її поданням до митного органу, здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, однак цього не зробила, а відтак, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 вини у формі необережності.

Також, необґрунтованими є покликання представника правопорушниці - ОСОБА_3 з приводу невідповідності протоколу про правопорушення митних правил положенням ст. 494 МК України, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є складений та підписаний уповноваженою на те особою.

Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги представника правопорушниці - ОСОБА_3 є безпідставними та не впливають на законність прийнятого щодо ОСОБА_2 судового рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею суду першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, та підставно притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 472 МК України, і накладено стягнення в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП України суд, -

постановив:

поновити представнику правопорушниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника правопорушниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області