Справа № 127/7362/17
Провадження № 33/772/587/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. .

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 31.03.2017 року о 01 год. 35 хв., в м. Вінниці по вул. Київська, 27 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем марки "Фольцваген Пассат" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року та просить справу направити на новий судовий розгляд. Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що зібрані по справі докази не є достатніми для визнання вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. Поняті опитані не були, судом також не було встановлено наявність або відсутність відеозаписів з нагрудних реєстраторів.

Заслухавши думку особи, що приятягується до адміністртаивної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, просив її задовольнити; думку адвоката ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу; дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 в інетересах ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд допустив неповноту при з'ясуванні обставин справи, а також однобічність у дослідженні доказів по справі.

Суд в постанові зазначив, що ОСОБА_2В . не з"явився у судове засідання, будучи належно повідомленим про час, день і місце розгляду справи та в той же час зазначає, що належне повідомлення ОСОБА_2 підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями, повернутими до суду в зв"язку з закінченням терміну зберігання. Таке посилання суду першої інстанції є необґрунтованим і спростовується матеріалами справи, оскільки в них відсутні будь-які відомості про належне сповіщення ОСОБА_2 про судовий розгляд. В справі є лише два поштові конверти адресовані ОСОБА_2 з відміткою про їх повернення без вручення за закінченням терміну зберігання, які вказують на те, що ОСОБА_2 повісток отримано не було. Крім того, адвокатом ОСОБА_3 неодноразово до суду надавались копії медичних довідок, в яких зазначено, що ОСОБА_2 перебуває на лікарняному (а.с. №№13, 19, 20).

Неповідомлення належним чином правопорушника про час та місце розгляду справи, розгляд справи судом у його відсутності, є грубим порушенням вимог закону та його прав визначених законом.

Недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП, що потягло в свою чергу порушення права ОСОБА_2 на захист своїх інтересів, є безпосередньою підставою для скасування постанови суду перешої інстанції .

Розглянувши праву у відсутність ОСОБА_2, суддя обмежився лише наявністю протоколу, поясненнями свідків, рапортом працівника поліції, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно поясненнь ОСОБА_2, він попросив працівника поліції надати йому свідоцтво про реєстрацію та повірку спецзасобу, проте працівник поліції відмовив йому.

Відповідно до ст.61 Конституції України «юридична відповідальність особи має індивідуальний характер». Забезпечення виконаннявимог цієї норми закону є обовязковим як для правоохоронних органів так і для суду.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол не відповідає вимогам закону.

Нечіткість, неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи,у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків таких незаконних протоколів не є компетенцією суду. Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалене суддею рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Щодо прохання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_3 про направлення справи на новий судовий розгляд, то суд відмовляє у даній частині апеляційної скарги з наступних підстав.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до ст.247 п.7 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків,передбачених ст.38 цього Кодексу, є обставинами, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення

Крім того, на суд покладається обовязок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обовязок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи неможливість направлення справи апеляційним судом на доопрацювання, і неможливості прийняття рішення судом за вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293, 294 КУп АП, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити, в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: