Провадження № 33/792/15/17
Справа № 676/5707/16-п Головуючий в 1-й інстанції Воєвідко Я.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Кашевської-Колос Т.В, Коростелкіної Ю.І., особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянув у режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2, жителя АДРЕСА_1, працює дизайнером ПП „ОСОБА_11",

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 17 листопада 2016 року о 21 год. 24 хв. по просп. Грушевського в м. Кам`янець-Подільському (на 277 км а/д Н-03) керував автомобілем „Subaru", д.р.н. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду, для визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, водій категорично відмовився в присутності лікаря Кам`янець - Подільської міської лікарні № 1 (довідка № 500). Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4, просять постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вважають, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог закону, а судом - порушено право на справедливий судовий розгляд.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з постанови суду першої інстанції суд першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_3 поклав протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_3, довідку лікаря про відмову останнього проходити огляд, пояснення ОСОБА_3 в суді першої інстанції, який вказував, що він відмовлявся від проходження огляду, вимагаючи проведення загального аналізу крові, довідку № 500 лікаря ОСОБА_6

Однак з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з наступних причин.

Як видно з матеріалів справи 17 листопада 2016 року поліцейським Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом ОСОБА_7 був складений протокол про адміністративне правопорушення (серії АП 1 № 423298), в якому зазначено, що того ж дня о 21 год. 51 хв. ОСОБА_3 в м. Кам`янець-Подільський на 277 км. а/д. Н-03 по проспекту Грушевського керував автомобілем „Subaru" д.р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності лікаря ЦМЛ №1 м. Кам`янець-Подільський (а.с. 1). В складеному протоколі про адміністративне правопорушення свідками цього правопорушення вказані ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які, як встановлено під час їх допиту апеляційний судом, є працівниками поліції, а також зазначено свідком лікаря ОСОБА_6 Дослідивши в апеляційному суді зібрані в провадженні докази, допитавши свідків, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол, як недопустимий доказ, не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_3

В апеляційному суді ОСОБА_3 пояснив, що в день зупинки його працівниками поліції він взагалі не вживав спиртних напоїв, керуючи автомобілем, не порушив Правил дорожнього руху, однак був зупинений працівниками поліції, надав на їх вимогу документи та погодився проїхати до лікувального закладу для обстеження на стан сп'яніння, при цьому зауважував, що керував своїм автомобілем до лікарні особисто. В лікарні він попросив в лікаря документи на прилад, з допомогою якого його мали намір обстежувати, однак лікар відмовив йому в цьому, вказавши, що це не передбачено, у відповідь на що ОСОБА_3 почав вимагати в лікаря взяти кров для проведення лабораторних аналізів, в чому йому було відмовлено. ОСОБА_3 вказував, що після того, як вийшов з працівниками поліції від лікаря, протокол не складався, про складення протоколу йому стало відомо наступного дня, при цьому жодних свідків ні на місці зупинки, ні в лікарні не було, а ОСОБА_3 власним автомобілем з лікарні поїхав додому.

Допитаний апеляційним судом свідок - лікар ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_3 вимагав взяти в нього аналіз крові, однак йому відмовили, так як він не прошов тест, в ОСОБА_3 не було виражених ознак алкогольного сп'яніння, та не передбачено надавати обстежуваним документи на спеціальні технічні засоби перед обстеженням.

Апеляційний суд критично оцінює показання свідка - лікаря ОСОБА_6, що перед проведенням обстеження в медичному закладі не передбачено можливості надання обстежуваній особі документів щодо використовуваних технічних засобів, положення «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містять такої заборони.

Зважаючи, що п. 5 розділу І Інструкції регламентовано, що в разі проведення огляду працівником поліції, перед проведення огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки), вимога ОСОБА_3 надати йому відповідні документи в медичному закладі видається правомірною, особа яка проходить обстеження вправі бути обізнана з приводу проведених медичних обстежень.

Порядок проведення огляду на стан сп'яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Вказаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Згідно п. 2 ч. 1 «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в п. 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Положеннями вищевказаних нормативних актів регламентовано, що для проведення огляду на стан сп'яніння мають направлятись не всі водії, а лише ті, щодо яких існують обґрунтовані підстави вважати, що вони перебувають з ознаками сп'яніння. Як видно з пояснень лікаря ОСОБА_6, той повідомив апеляційному суду про те, що у ОСОБА_3 не було виражених ознак алкогольного сп'яніння. Зважаючи на такі пояснення лікаря, відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення вказівок, які ж саме ознаки алкогольного сп'яніння були виявлені в ОСОБА_3, а також відсутність в провадженні будь-яких даних, які б вказували, що останній був би відсторонений від керування автомобілем (що повинно б було бути вчинене працівниками поліції обов'язково відповідно до приписів ст. 266 КУпАП в разі наявності ознак алкогольного сп'яніння) апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять об'єктивних доказів, які б вказували про необхідність проведення такого огляду ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складений з порушеннями законодавства, відтак не є належним та допустимим доказом та не міг бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_3, є такими, що знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.

Розділом ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, регламентовано особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 130 КУпАП, при цьому п. 6 цього розділу передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а ч. 7 цього ж розділу передбачено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Згідно приписів ч. 2 розділу ІІ вищевказаної Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. В разі відмови особи, яка притягається до відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому робиться запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3, в протоколі зазначено свідками відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та медичному закладі, а також від підпису протоколу та надання пояснень, отримання копії протоколу, трьох працівників поліції, що дає апеляційному суду підстави вважати, що протокол складений з порушеннями вимог цієї Інструкції, відтак протокол не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З пояснень працівників поліції - ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в апеляційному суді, вбачається, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі в присутності лікаря, на місці зупинки та в лікарні інших безсторонніх свідків, крім поліцейських, не було.

Однак суд першої інстанції не перевірив обставин складення протоколу, тверджень особи, що притягується до відповідальності, в тому числі з метою перевірки тверджень ОСОБА_3 щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, процедури проведення огляду в медичному закладі, не викликав та не допитав в суді першої інстанції осіб, вказаних як свідки правопорушення в протоколі, поклав в основу доведеності вини ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушеннями вимог закону. Відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та його захисника про те, що докази, на які послався суд першої інстанції, є неналежними, недопустимими доказами, знайшли своє підтвердження в суді.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було підстав визнавати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про те, що обстеження лікарем проводилось з порушенням, без видачі поліцейським направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров'я, не можуть бути прийнятими до уваги, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як видно з надісланого Кам'янець-Подільською міською лікарнею № 1 на запит апеляційного суду копії направлення, поліцейським ОСОБА_7 видавалось направлення на огляд водія ОСОБА_3

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар