Справа № 344/6800/17
Провадження № 33/779/316/2017
Категорія ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 19.05.2017 року о 22.20 год. водій ОСОБА_3 по вул..Бандери в м.Івано-Франківську, в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом «Mercedes-Benz c200», д.н.з. НОМЕР_1, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

17 липня 2017 року захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в який просить поновити йому строк на оскарження постанови суду , скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції не взято до уваги надані до матеріалів справи докази, які підтверджують відсутність у діях ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Однак, участь свідків при складанні протоколу, працівниками поліції забезпечено не було і в присутності ОСОБА_3 протокол свідками не підписувався. При цьому, судом першої інстанції не проведено опитування свідків, які надали письмові пояснення, чим порушено право на обґрунтування доказів та підтвердження правдивості свідчень свідків.

Вважає, що свідків, які подали письмові пояснення з приводу керування Чабаном транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння було необхідно допитати під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Посилається на те, що на вимогу ОСОБА_3 його огляд було проведено в закладі охорони здоров'я та зроблено аналіз крові на вміст алкоголю.

Вказує на те, що за проведеним аналізом вміст алкоголю в крові показав в межах 0,23 проміле з похибкою не вище 0,5%/

Додані до матеріалів адміністративної справи докази, підтверджують відсутність (малозначимість) події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, так як оскаржувану постанову він отримав тільки 12 липня 2017 року.

Заслухавши пояснення апелянта адвоката ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП встановлено, що постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України , ст.11 Закону України «Про судоустрій України» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Враховуючи вищевказані обставини і приймаючи до уваги, що пропущений захисником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження є незначним та з метою забезпечення права доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії БР № 153455 від 19.05.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, а також іншими матеріалами справами в їх сукупності.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №153455 від 19.05.2017 року, ОСОБА_3 19 травня 2017 року о 22 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську, вул. С.Бандери керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С 200» д.н.з. 345 НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Івано-Франківську сержант поліції ОСОБА_4, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах, а перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Зі змісту апеляційної скарги та доводів ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_2 вбачається, що вони не заперечують обставини вчиненого правопорушення , однак вважають, що встановлений в результаті медичного огляду результат щодо вмісту алкоголю в крові в межах 0,23 проміле не дає підстав вважати, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки незначно перевищує допустимий рівень, повинен бути скорегований з врахуванням похибки не вище 0,5% і утворився в результаті вживання напою,який не відноситься до алкогольних.

Зокрема, ОСОБА_3 вказував на те, що після значного фізичного навантаження вжив квас, який вірогідно вплинув на результат медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння, хоча він відчував себе повністю тверезим і сам наполягав на тому, щоб огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений у медичному закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 є неспроможними і не свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення та незаконність рішення суду першої інстанції.

Зокрема, обґрунтовуючи свої доводи щодо необхідності скорегувати результат медичного огляду захисник ОСОБА_2 посилається на довідку Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 23.05.2017 року відповідно до якої при токсикологічному дослідженні крові було виявлено етанол в концентрації 0,23 проміле. При цьому, відповідно до вказаної довідки коефіцієнт варіації методики не вище 5%, що не відповідає твердженню адвоката ОСОБА_2 про те, що за проведеним аналізом похибка складає не вище 0,5%. Разом з тим, врахування вищевказаного коефіцієнту варіації методики не впливає вирішення питання про те, чи перебував ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння, оскільки відповідно до діючого законодавства максимально допустима норма алкоголю в крові водія не може бути більше 0,2 проміле.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що висновок про те, чи перебуває особа в стані алкогольного сп'яніння відноситься до компетенції лікаря . Зокрема, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

При цьому, зі змісту пунктів 12,13 Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а дослідження біологічного середовища з використанням крові проводиться у тому випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Таким чином, відібрання крові для дослідження біологічного середовища навіть не є обов'язковим під час проведення медичного огляду і проводиться за рішенням лікаря, який здійснює такий медичний огляд в межах повноважень, встановлених вищевказаною інструкцією.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування ст.22 КУпАП , оскільки керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння є небезпечним адміністративним правопорушенням, яке може призвести до достатньо тяжких наслідків.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення призначене ОСОБА_3 в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв