АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4298/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 33/789/226/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. в дохід держави і позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови, 26 березня 2017 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул. Микулинецька керував автомобілем марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР. Огляд на стан сп'яніння проводився в КУТОР ТОНД.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що порушений з поважних причин. Також просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що оскаржувану постанову отримав лише 21.06.2017 року по заяві від 14.06.2017 року, яку написав його адвокат. Раніше копію постанови ні на його адресу ні на адресу його адвоката не було надіслано. Додатково зазначає, що при складенні протоколу поліцейським було порушено процедуру проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння, а також у самому протоколі не вказано які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у нього в момент зупинки. Вважає, що його вина не доведена належними та допустимими доказами.

Заслухавши апелянта, який просить апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, проаналізувавши викладені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів, судом першої інстанції, в порушення ч.1 ст.285 КУпАП не було надіслано ОСОБА_1 копію винесеної відносно нього постанови, а за клопотанням його захисника копію вони отримали лише 21.06.2017 року і вже 26.06.2017 року подали апеляційну скаргу.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови в даному випадку пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Вина та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена належним чином оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі та прийшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 26 березня 2017 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул. Микулинецька керував автомобілем марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

Вказані обставини підтверджені даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2017 року серії БР №250914.

Крім цього протоколу вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: висновком щодо результатів медичного огляду №125, складеного 26 березня 2017 року о 02 год.05хв. лікарем Тернопільського обласного наркологічного диспансеру, який в результаті проведеного огляду встановив у ОСОБА_1 стан алкогольного сп'яніння, результатами тестування на алкоголь до протоколу БР №250914 від 26.03.2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 26.03.2017 року, які були свідками огляду ОСОБА_1 на місці зупинки.

З досліджених судом першої інстанції відеозаписів вбачається, що ними зафіксовано процес проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки в присутності двох свідків, результати цього огляду, відібрання пояснень у свідків, проходження огляду в медичному закладі і його результати. Дані відеозаписів повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення та і доданих до нього матеріалів, а тому немає підстав сумніватися в їх достовірності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, доведена належним чином дослідженими та оціненими в судовому засіданні доказами.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення інспектором поліції процедури його освідчення і не зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, то суд вважає їх безпідставними виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини шостої ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.6,13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, водій, що висловив незгоду з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським до відповідного закладу охорони здоров'я. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Форма вказаного висновку визначена додатком 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N1413/27858, за змістом якої огляд водія в закладі охорони здоров'я проводиться лікарем з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Доводи апелянта про необхідність залучення працівниками поліції свідків для підтвердження у нього ознак алкогольного сп'яніння і внесення цих ознак у протокол про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки в даному випадку огляд проводився в порядку визначеному розділом ІІІ Інструкції лікарем закладу охорони здоров'я, висновок якого відповідає встановленій формі та відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2017 року відносно нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський