Справа № 645/2591/17
Провадження № 3/645/1227/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

встановив:

19 червня 2017 року з Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 735199 від 27.04.2017 року та протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 735194 від 27.04.2017 року) - для розгляду.

В судове засідання, призначене на 27.06.2017 року ОСОБА_1 не зявився, повідомлялася про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, вказаний в адміністративному протоколі номер мобільного телефону не відповідає. Також, в судове засідання, призначене на 14.07.2017 року ОСОБА_1 знову не зявився, повідомлялася про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки (на адресу суду 18.07.2017 року повернувся конверт, направлений на адресу правопорушника з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання») причини неявки суду не повідомив, вказаний в адміністративному протоколі номер мобільного телефону вимкнений. Крім того, в судове засідання, призначене на 01.08.2017 року ОСОБА_1 знову не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1, якому було відомо про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, неодноразові виклики його в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2017 року ОСОБА_1 знаходячись під адміністративним наглядом в Немишлянському ВП ГУ НП в Харківській області не зявився на реєстрацію (відмітку) в Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області без поважних причин, чим порушив правила адміністративного нагляду, про що складено протокол за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що 21 лютого 2017 року ОСОБА_1 знаходячись під адміністративним наглядом в Немишлянському ВП ГУ НП в Харківській області не зявився на реєстрацію (відмітку) в Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області без поважних причин, чим порушив правила адміністративного нагляду, про що складено протокол за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 735199 від 27 квітня 2017 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 735194 від 27 квітня 2017 року, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2016 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, реєстраційним листом, з якого вбачається, що дійсно 14.02.2017 року та 21.02.2017 року ОСОБА_1 не зявився на реєстрацію, рапортами ООП СППП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, довідкою АРМОР, копією постанови від 31.03.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., письмовими поясненнями ОСОБА_1

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 КУпАП - порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу внутрішніх справ у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників органу внутрішніх справ, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) не реєстрація в органі внутрішніх справ вчинені особою повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Проте, згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 38, 283, 284, ч. 2 ст. 187 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя