П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2017 Справа №607/6299/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2017 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області після до оформлення надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 250031 від 03 травня 2017 року, 03 травня 2017 року о 19 год. 01 хв. в м. Тернопіль по вул. Пушкіна, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Від огляду на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager» 6810 ARBF 0443 (повірка дійсна до 13 грудня 2017 року) відмовився, від огляду в медичному закладі ОСОБА_2 водій також відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. (2.9а); 2.5 Правил дорожнього руху. Ознаки спяніння: почервоніння шкірного покриву обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.п. 7, 8 ч. 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1496/27941 від 01 грудня 2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 250031 від 03 травня 2017 року, яка ОСОБА_1 була вручена працівниками поліції, зазначено про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху. Про порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху у ній не йшлося.

Разом з тим, 18 травня 2017 року до суду з Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250031 від 03 травня 2017 року, згідно якого неможливо було встановити порушення яких вимог Правил дорожнього руху інкримінується ОСОБА_1, оскільки в ньому вказано «(п. 2.9а), 2.5 Правил дорожнього руху», що є взаємовиключаючими. Окрім того, «п.2.5» дописано в протоколі вже після того як він був підписаний ОСОБА_1 та отримано його копію.

Таким чином, всупереч вищевказаній нормі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250031 від 03 травня 2017 року унесено додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Окрім того, викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення - суперечлива та неконкретна, оскільки зазначено, що водій ОСОБА_1 керував в стані алкогольного спяніння, хоча огляд на стан спяніння водій не проходив, і крім того, одночасно зазначено, що водій відмовився від проходження такого огляду, при цьому ознак алкогольного спяніння, наявних у водія, у протоколі не було зазначено.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Таким чином, внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, а також такий суперечливий та неконкретний виклад суті адміністративного правопорушення, є порушенням права на захист через те, що особа позбавлена можливості знати від якого звинувачення їй захищатися.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

А тому у даній справі виносилась постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2017 року, якою матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП направлялись в Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції для належного оформлення. Однак, доопрацювання полягало в тому, що в протокол про адміністративне правопорушення знову було внесено додаткові записи, а саме вказано ознаки спяніння.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обовязковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи наявність розбіжностей між протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 250031 від 03 травня 2017 року, наданим поліцейським та копією протоколу, наданим особою, що притягується до адміністративної відповідальності, подальше внесення додаткових записів в протокол про адміністративне правопорушення, а також суперечливу та неконкретну суть адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250031 від 03 травня 2017 року є недопустимим доказом, суддя приходить до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_3