Справа № 369/6646/17 Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/780/717/17 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 147 10.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Петрівське Таращанського району Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.06.2017 року, близько 22 год. 50 хв. керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Кірова в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області і передав керування транспортного засобу водію ОСОБА_3, який в смт. Чабани по вул. Кірова керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.9г ПДР України.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду є необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам адміністративної справи та вимогам закону, а також прийнята із значним порушенням процесуальних норм.

Так, на думку апелянта, освідування водія ОСОБА_3 працівниками поліції було проведено із значним порушенням нормативних актів, без участі свідків та пошкодженим прибором, а також без заміни трубки прибору, після його освідування.

Крім того, не відповідає фактичним обставинам і той факт, що він керував автомобілем, а потім передав керування водієві ОСОБА_3, оскільки він просто перебував у автомобілі, який йому не належить без будь-яких документів на нього та посвідчення водія, а водій ОСОБА_3 керував ним без його дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Також пояснив, що 11.06.2017 року після 18 год. він, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, фамілію якого він не знає, їхали автомобілем із с. Лісники. За кермом був ОСОБА_5, у якого було право користування автомобілем «ВАЗ». По дорозі вони зупинилися і ОСОБА_5 на маршрутці поїхав до м. Київ., а вони залишилися сидіти у автомобілі. ОСОБА_3 вирішив поїхати на заправку де їх і зупинили працівники поліції. Він не заперечує, що був у стані алкогольного сп'яніння, але автомобілем не керував, автомобіль йому не належить, будь-яких документів на автомобіль у нього немає та він не передавав ОСОБА_3 права керування автомобілем.

Чи складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 130 КУпАП і чи притягувався він до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, йому не відомо.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, суддею суду першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 вимоги зазначених вище норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам щодо його законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_2 в порушення вимог п. 2.9 «г» ПДР України передав керування автомобілем «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_3 водію ОСОБА_3, який по вул. Кірова в смт. Чабани керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, згідно якої у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В даному випадку, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, не міститься відомостей кому саме належить транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21011» д.н.з. НОМЕР_3.

Крім цього, матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння (висновку тестування на алкоголь на місці, або висновку про огляд на стан сп'яніння в медичному закладі), копії протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3 та рішення суду за результатом розгляду вказаних матеріалів.

Приймаючи рішення по справі, суддя не звернув на це уваги, не усунув зазначених протиріч, не витребував додаткових доказів та не дослідив їх, що позбавило суд можливості постановити законне і обґрунтоване рішення по справі.

Враховуючи зазначене, висновок суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України зроблений без належного з'ясування всіх фактичних обставин справи та не підтверджується належними доказами, а тому оскаржувана постанова суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, письмових пояснень суду не надав.

Оскільки на стадії Апеляційного судового розгляду, зазначенні недоліки усунути неможливо, суд вважає, що матеріали слід повернути для проведення додаткової перевірки до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Постановити нову постанову про повернення справи до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області для проведення додаткової перевірки.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.Б. Зіміна