Справа № 489/2305/17 21.08.2017 21.08.2017 21.08.2017
Номер провадження: 33/784/346/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, 20.05.2017 р. близько 21 год. 20 хв., на автодорозі М-14 Одеса- Мелітополь- Новоазовськ, 110 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай НД72, д/н НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, був зупинений працівниками поліції і, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, на місці зупинки пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», показники якого склали 0,34 ‰ алкоголю. Своїми діями останній порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України.

_____________________________________________________________________________

Провадження № 33/784/346/17 Головуючий у 1-й інстанції: Крутій Ю.П..

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, зазначає, що оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено результат огляду на газоаналізаторі в проміле, то він є недопустимим доказом.

Не погоджується апелянт з висновком суду, щодо того, що ОСОБА_1 не виражав свою незгоду з результатами огляду на алкотесторі. Вважає, що останній виразив її своєю поведінкою.

Також зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилось без роз'яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених Конституцією України, тому протокол є не прийнятним як доказ здобутий з порушенням прав гарантованих Конституцією України.

Стверджує, що газоаналізатор «Alcotest 6810», яким проводився огляд був технічно несправним, так як з моменту його калібровки пройшло більше 6 місяців експлуатації, а працівники поліції так і не надали документів, які б підтвердили проходження вищезазначеним приладом калібрування.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1) складеному у присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 власноруч зазначив в протоколі, що надасть пояснення в суді.

Тому доводи апелянта зазначені в суді апеляційної інстанції та в скарзі, про те, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами алкотестеру, і працівники поліції мали його відвезти до медичного закладу є безпідставними. З огляду на те, що у нього при підписанні протоколу була можливість зазначити з чим саме він не згоден.

Крім того, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі ( а.с. 4,5).

ОСОБА_1 в поясненнях наданих суду апеляційної інстанції не навів підстав, з яких він ставить під сумнів показання цих свідків, не навів їх в своїй апеляційній скарзі і апелянт.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою газоаналізатора «Alcotest 6810» та актом огляду на стан сп'яніння ( а.с. 2), який, згідно Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» був долучений до протоколу і в якому зазначений результат огляду на стан сп'яніння, а саме показник 0,34 ‰, тому доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення є не допустимим доказом, оскільки в ньому не відображено числовий показник в проміле, є неспроможними.

Крім того, із відеозапису з нагрудного відеореєстратора, дослідженого в суді апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови з працівником поліції визнає факт вживання ним алкогольних напоїв за декілька годин до його зупинки поліцейськими. Не ставить ОСОБА_1 питання і про незгоду з результатами його тестування на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та про проходження огляду в закладах охорони здоров'я.

Щодо доводів апелянта, що складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилось без роз'яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених Конституцією України, то вони є безпідставними, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 було роз'яснено права та обов'язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і останній підтвердив це, власноруч підписавши протокол без будь - яких зауважень.

Щодо твердження апелянта, що згідно п.2.4 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, і що не можуть вважатись дійсними висновки щодо результатів огляду на стан сп'яніння газоаналізатором «Alcotest 6810», яким проводився огляд, оскільки з моменту його калібровки пройшло більше 6 місяців експлуатації, то апеляційний суд дійшов наступного.

Як вбачається з листа наданого суду першої інстанції начальником сектору правового забезпечення Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, калібрува?ння ( або градуювання) це - комплекс дій, що проводяться під час регулювання та періодичного підтвердження градуювальних характеристик контрольно-вимірювального приладу , які входять до всього комплексу дій, які проводяться під час повірки приладів. Міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Крім того, в копії інструкції, доданої апелянтом, прописано, що сама необхідність калібрування прибору зумовлена сплином строку проведення попереднього технічного обслуговування.

А як вбачається з наданих та долучених до матеріалів провадження управлінням патрульної поліції документів, а саме: свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6810» АRCC - 0221, яким був протестований ОСОБА_1 пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам МПУ 066/05- 2013, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ), дане свідоцтво чинне до 21.06.2017 року.

З сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки вбачається, що міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки становить 1 рік.

Також, суду, була надана копія сервісної книжки газоаналізатора «Alcotest 6810» з якої вбачається, що період між сервісами, калібровкою та повірками становить не менше ніж 1 раз на рік.

В сервісній книжці є відмітки, що вищезазначений прилад проходив останню повірку 21.06.2017 р., а попередню 15.06.2016 р. і вона дійсна до 15.07.2017р.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 проходив огляд за допомогою газоаналізатору «Alcotest 6810» 20.05.2017 року і на той час строк проведення минулого технічного обслуговування ще не сплинув, що підтверджується вищезазначеними документами, суд вважає, що не має підстав стверджувати, що прилад був технічно несправний, оскільки не проходив калібрування відповідно до руководства по експлуатації, крім того, зазначені строки проведення калібровки вказані в даній інструкції, мають рекомендаційний характер стосовно технічного застосування приладу, в тому числі і такого його елементу обслуговування як калібровка приладу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області М.П. Міняйло