Провадження №3/155/203/17
Справа №155/459/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Чонка В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за скоєння ним правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 10 березня 2017 року о 02 годині 20 хвилин, в місті Горохів Волинської області, по вулиці Шевченка, керував автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Також, ОСОБА_1 10 березня 2017 року о 02 годині 20 хвилин, в місті Горохів Волинської області, по вулиці Шевченка, керуючи автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під час руху не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив наїзд на бетонну квіткову клумбу. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім цього, ОСОБА_1 10 березня 2017 року о 02 годині 20 хвилин, в місті Горохів Волинської області, по вулиці Шевченка, керуючи автомобілем Hyundai Tucson, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи провадження №3/155/201/17, №3/155/203/17 та провадження №3/155/204/17 про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних порушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП їх слід обєднати провадженням, присвоївши новій справі номер: провадження №3/155/203/17, справа №155/459/17.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що 10 березня 2017 року близько 02 години 00 хвилин біля кафе «Белладжіо» він віддав ключі від автомобіля своєму підлеглому ОСОБА_2, оскільки в цей час вже перебував в стані алкогольного спяніння, так як разом зі своїми знайомими вживав спиртні напої. З його дозволу, ОСОБА_2 через деякий час мав його відвезти додому. Приблизно о 4 чи 5 годині ранку ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1, що автомобіль знаходиться в селі Колпитів Локачинського району у пошкодженому стані. Тоді, брат ОСОБА_1 відвіз його до автівки. Коли він приїхав в село Колпитів Локачинського району, то побачив, що автомобіль стоїть на стоянці біля будівлі ферми. На автомобілі були пошкоджені радіатор охолодження, кондиціонер та бампер. Після того як оглянув автомобіль залишився в ньому ночувати. Протокол про адміністративне правопорушення працівники поліції складали близько 9 чи 10 години ранку в поліції. Просив провадження в справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки правопорушень не скоював.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 знає особисто давно, так як є другом сімї. 10 березня 2017 року близько 02 години ночі ОСОБА_1 передав йому ключі від свого автомобіля і попросив, щоб він його пізніше відвіз додому, так як останній вже перебував в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_2 на дану пропозицію погодився і, взявши автомобіль поїхав в сторону поліції. Біля поліції повернув праворуч та поїхав в центр міста де, біля фонтану, через відсутність достатніх навичок водіння автомобілем, вдарив бетонну квіткову клумбу. Після цього, він вирішив втекти з місця події та поїхав в сторону селища Локачі Волинської області. Згодом він зателефонував до ОСОБА_1 та повідомив йому, що він автомобіль пошкоджений та вказав місце, де він знаходиться. Відносно нього поліцейські протокол за порушення ПДР не складали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він до реорганізації працював інспектором дізнавачем в місті Луцьку. Точної дати не памятає, о 07 годині ранку в місті Горохів по вулиці Шевченка черговим було виявлено пошкоджену клумбу. З оглянутих камер відеоспостереження було встановлено, що автомобіль поїхав в напрямку міста Луцька. Доповіли начальнику та розпочали поводити пошукові заходи. Згідно з наявною інформацією було встановлено, що автомобіль, який пошкодив клумбу знаходиться в сусідньому районі. Біля 8 години ранку приїхали в село Колпитів Локачинського району. Поліцейський Семеринський та Борейко виявили біля корівника автомобіль ОСОБА_1 Автомобіль був закритий з середини, власник спав на задньому сидінні. Капот автомобіля був вкритий землею. Достукалися до власника десь через 15-20 хвилин. Він сказав з ким не буває.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_3

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб'єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 122-4 та ст.124 КУпАП, є водій транспортного засобу.

В судовому засіданні було встановлено, що наявність в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення не є підтверджуючими доказами скоєння саме ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи, складені всупереч вимогам ст.256 КУпАП, не розкрито суті адміністративних правопорушень, не зазначено будь-яких даних, які б вказували на наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

Факти вчинення зазначених правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження у судових засіданнях, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі у вчиненні вищезазначених правопорушень слід закрити у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Порушено вимоги розділу ІІ п.п.6-9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно з п.6 вищезазначеної Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, а згідно з п.9 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виникнення підстав для його проведення.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Працівниками поліції не було встановлено навіть прізвищ осіб, які першими виявили автомобіль ОСОБА_1 на стоянці біля будівлі ферми в селі Колпитів Локачинського району Волинської області, які телефонували оперативному черговому і які б могли дати пояснення щодо встановлення фактичних обставин справи. Не зясовано як і при яких обставинах було виявлено автомобіль правопорушника, чи можливо були присутні інші особи на місці стоянки автівки.

При виявлені автомобіля ОСОБА_1, який начебто спав на задньому сидінні, автомобіль необхідно було оглянути які ж у нього технічні пошкодження, чи був блок двигуна на дотик теплим, щоб орієнтуватися на час його паркування.

В протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем 10 березня 2017 року о 02 годині 20 хвилин, а освідування його в медичному закладі о 10 годині 20 хвилин.

В судовому засіданні було встановлено та допитано свідків з якими ОСОБА_1 вживав спиртні напої і передав ключі від автівки своєму знайомому, щоб з його дозволу він забрав ОСОБА_1 і відвіз додому.

З перегляду камер відеоспостереження не встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в момент ДТП на вулиці Шевченка, що в місті Горохів Волинської області.

Відтак відомості, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, ст.62 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.