П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2017 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1,не працюючого

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1був складений протокол про адміністративне правопорушення від 24.04.2017 р.серія БР № 218702 ,в якому поліцейським роти № 3 батальйону 2 УПП в м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_2зазначено,що 24.04.2017 року о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_1керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.Фортечна 90А в м.Запоріжжі, як особа з явними ознаками наркотичного сп*яніння(виражене тремтіння пальців рук,почервоніння обличчя,звужені зіниці очей,які не реагують на світло)від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп*яніння у встановленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1свою винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 24.04.2017 року приблизно о 16 годині 15 хвилин він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1,їхав у власних справах по вул.Фортечна в м.Запоріжжі,правил дорожнього руху не порушував.Позаду нього рухався автомобіль поліції,який за допомогою світлового приладу подав сигнал про зупинку,який він виконав.До нього звернувся працівник поліції,котрий під час спілкування причину зупинки не пояснив,коли ОСОБА_1передав документи на перевірку з тимчасовим талоном на право керування замість посвідчення водія,поліцейський зазначив,що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення по ст.126 КпАП,оскільки тимчасовий талон прострочений.Також поліцейський вимагав прослідувати в автомобіль поліції та на ньому їхати в медичний заклад для проходження медичного огляду на стан сп*яніння,водночас,жодних ознак цього стану не повідомив,проходити медичне обстеження на стан сп*яніння на місці йому не пропонували,направлення у медзаклад не ОСОБА_1повідомив,що від проходження огляду не відмовляється,зробить це через 15 хвилин,оскільки поспішає на зустріч,яку не може пропустити,згоден залишити автомобіль на паркувальному майданчику.Не враховуючи цих обставин,поліцейські запросили двох невідомих громадян,яким повідомили,що ОСОБА_1М.у стані сп*яніння керував автомобілем і відмовився проходити медичне обстеження на стан сп*яніння,хоча це не відповідало дійсності.Оскільки поліцейськими штучно створювалися матеріали для його подальшого переслідування в адміністративному порядку,він відмовився підписувати та отримувати будь-які документи. Просив провадження у справі закрити за п.1 ч.1 ст.247 КпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих ОСОБА_1пояснень та відеофіксації подій,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1М.у скоєнні адміністративного правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла, з огляду на наступне.

Стаття 130 ч.2 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за повторну протягом року відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5»а» Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов*язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп*яніння ,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров*я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є:запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до зазначеної Інструкції(п.3)поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі проведення огляду у закладі охорони здоров*я,який проводиться на підставі відповідного направлення(п.8 Інструкції),з моменту виявлення підстав для проведення огляду і до доставки до закладу охорони здоровя повинно пройти не більше двох годин, зі спливом цього часу в особи виникає підстава для непроходження огляду в закладі охорони здоровя, у зв*язку з тим, що такий огляд не буде законним.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2017 р.,складеному відносно ОСОБА_1,та відеозапису до нього, вбачається, що 24.04.2017 р.приблизно о 16.00 год.під час несення служби патрульним автомобілем поліції по вул.Фортечній в м.Запоріжжі був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1,під час спілкування з яким поліцейський не назвав причини зупинки автомобіля,отримавши від ОСОБА_1замість посвідчення водія тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом,одразу пред*явив вимогу прослідувати до медичного закладу на медичне обстеження,не пропонуючи пройти його на місці за допомогою технічного приладу,без огляду водія та виявлення ознак сп*яніння.На питання водія про підстави для проходження такого огляду поліцейський повідомив,що,на його думку, у ОСОБА_1сухість порожнини рота та відсутність реакції зіниць очей на світло,хоча жодних обстежень він очевидно не проводив,тому його вимоги до водія явними ознаками стану сп*яніння не обґрунтовувались.Крім того,ОСОБА_1неодноразово зазначав,що не відмовляється від проходження такого огляду,проте просив дати час 15 хвилин на вирішення термінового питання,для чого ним була призначена зустріч.

Таким чином,зміст його пояснень узгоджується із відеозаписом подій щодо обставини його зупинки ,складання протоколу та підстав для цього.

Згідно ст.35 Закону України « Про національну поліцію» поліцейський має право зупинити транспортний засіб,якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таке положення ПДР забезпечує можливість виконання працівниками поліції покладених на них обов*язків регулювання дорожнього руху , здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про Національну поліцію)

Згідно п.14.3 Наказу МВС України № 111 від 27.03.2009р.,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592» Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС»,зупинка транспортного засобу правопорушника для припинення порушень правил дорожнього руху під час руху патрульним автомобілем повинна здійснюватись з використанням спеціальних звукових та світлових пристроїв з дотриманням заходів безпеки.

Оскільки з відеозапису не вбачається порушень ПРД водієм ОСОБА_1під час дорожнього руху,законність такої зупинки є сумнівна.На користь таких висновків є той факт,що відносно ОСОБА_1після зупинки не був складений протокол про адміністративне правопорушення за вчинення інших дій,ніж передбачених ст.130 ч.2 КУпАП.

Під час спілкування з ОСОБА_1працівника поліції встановлено,що ознаками стану сп*яніння поліцейський вважав сухість порожнини рота та відсутність реакції зіниць очей на світло,проте неможливо зрозуміти,як він дійшов таких висновків,зокрема,не оглянувши його ротову порожнину та щодо реакції зіниць на світло.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення водія вказані вже інші ознаки стану сп*яніння:виражене тремтіння пальців рук,почервоніння обличчя,звужені зіниці очей,які не реагують на світло,що призводить до висновку про їх надуманість.

В матеріалах справи наявні пояснення,відібрані від ОСОБА_3,ОСОБА_4про те,що в їх присутності ОСОБА_1відмовився від проходження медичного огляду на стан сп*яніння у медичному закладі.

Водночас,фактичні обставини,зафіксовані на відеозапису,вказують на те,що із зазначеними особами спілкувався працівник поліції окремо від ОСОБА_1,який в цей час знаходився у власному автомобілі та розмовляв по телефону,тому у присутності свідків він очевидно пояснень не давав.Крім того,до відібрання пояснень від свідків,поліцейський повідомив їм,що ОСОБА_1перебуває у стані сп*яніння,що жодним чином не було зафіксовано,та відмовився пройти медичне обстеження,що не відповідало дійсності,а далі поліцейським були складені пояснення від імені свідків саме такого змісту,що вказує на їх не об*єктивність та ретельну скорегованість.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне направлення від 24.04.2016 р.на ім*я ОСОБА_1на проходження огляду з метою виявлення стану сп*яніння,проте з відеозапису встановлено,що до складання протоколу таке направлення ОСОБА_1не видавалося,що вказує на штучне створення доказів винуватості вже після прийняття рішення про про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не збігаються та не підтверджені доказами, які містяться у матеріалах справи.

Встановивши порушення вимог КУпАП, відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, виходячи з загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суддя дійшов висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.130 ч.2,247 ч.1 п.1 КпАП України,суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів після її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Ю.А.Галущенко