Справа № 369/6510/17 Головуючий у І інстанції Лисенко В. В.
Провадження № 33/780/766/17 Доповідач у 2 інстанції Говоруха
Категорія 138 21.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Говоруха В.І. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Цією ж постановою вирішено питання про судовий збір.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 5 травня 2017 року, близько 08 години 00 хвилин, на нерегульованому перехресті по вул. Привокзальній та вул.Логінова в м.Біла Церква Київської області, керував транспортним засобом марки «RENAULT DUSTER» державний номер НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною та здійснив обгін автомобіля «ЗИЛ ММЗ 554М» державний номер НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку на перехресті, чим спричинив зіткнення з автомобілем ЗИЛ ММЗ 554М» державний номер НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 14.6 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням, правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки в судове засідання не викликався, а копію постанови отримав лише 28 липня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що справа розглядалася в іншому суді, ніж це було визначено під розписку в протоколі, а про час і дійсне місце розгляду не був повідомлений. Відсутність належного повідомлення позбавила його можливості підготовити особисті пояснення, надати документи, які його характеризують, заявити клопотання про допит свідка, який був присутній під час ДТП, отримати кваліфіковану допомогу адвоката, надати суду належні докази, щодо дійсних обставин зіткнення автомобілів, а також щодо відсутності у його діях, вчинених за крайньої необхідності, складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що в результаті грубого порушення його процесуальних прав, застосувавши найбільш сувору міру адміністративного стягнення, суд позбавив його можливості виконувати свої службові обов'язки, які пов'язані з постійними автомобільними поїздками, чим в значній мірі позбавляє його та його сім'ю належних засобів для проживання.

Крім того, ОСОБА_1 посилається, на те, що він не здійснював обгін автомобіля ЗИЛ ММЗ 554М. в розумінні п.1.10 ПДР. Він змушений був зробити маневр: виїхати на вільну зустрічну смугу руху не зметою випередити автомобіль ЗИЛ водія якого раптово без вмикання лівого покажчика повороту розпочав перестроювання з правої в ліву смугу руху, а з метою уникнення бокового удару вантажного автомобіля в передні праві двері його легкового автомобіля, де знаходився пасажир. Тому вважає, що такий маневр був зроблений за крайньої необхідності, з метою уникнення можливих тілесних ушкоджень його пасажира.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення правопорушника та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, а при накладенні стягнення на правопорушника відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховуються поряд з характером вчиненого правопорушення особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки в судове засідання не викликався, а копію постанови отримав лише 28 липня 2017 року. Таке клопотання вважаю обґрунтованим, та таким що підлягає до задоволення, а тому вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, наведених у постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 041684 та схемою ДТП від 05 травня 2017 року, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Всупереч доводам апелянта, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП..

Так, ОСОБА_1 стверджує, що поліцейський спотворив його пояснення, замінивши слово «вимкненим» на співзвучне слово «ввімкненим», яке має протилежний зміст. Однак, під даними поясненнями ОСОБА_1 власноручно написав, що з його слів написано вірно та прочитано, що спростовує цей його довід. Тим більше, що в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 наполягав на тому, що при здійсненні маневру та поворотом ліворуч, він завчасно включив лівий поворот.

Крім того, правопорушник вказує, що суд першої інстанції інкримінує йому порушення неіснуючого пункту 14.16 ПДР, ці доводи є слушними та підтверджуються текстом постанови, проте вважаю, що це механічна помилка яка не є достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Але поряд із цим, при вирішенні питання про вид стягнення суддя не в повній мірі врахував обставини справи, пом'якшуючі вину обставини та дані про особу правопорушника.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, з врахуванням обставин справи про адміністративне правопорушення, даних про особу ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується позитивно, враховуючи, що його службові обов'язки, пов'язані з постійними автомобільними поїздками постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за можливе змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного стягнення, та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року щодо ОСОБА_1- змінити.

Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП стягнення пом'якшити до штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В іншій частині постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Говоруха