АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/43/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст. 483 МКУ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., з участю захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника Тернопільської митниці ДФС Гребеняка Р.Б., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою представника Тернопільської митниці ДФС Гребеняка Р.Б. на постанову Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 23 листопада 2016 р. відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Тернополя, жителя АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Суд мотивував своє рішення тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі представник Тернопільської митниці ДФС України-Гребеняк Р.Б. просить поновити строк на оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2016 року та скасувати зазначене рішення, винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 483 Митного кодексу України у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості сідельного тягача DAF XF105.460, шасі НОМЕР_1 а саме: на суму 58 292,68 гривень (п'ятдесят вісім тисяч двісті дев'яносто дві гривні шістдесят вісім) з конфіскацією цього тягача у власність держави.

Свої доводи мотивує тим, що строк для оскарження вищевказаної постанови суду був пропущений із поважної причини, оскільки рішення судом винесено 23 листопада 2016 р. без його оголошення, в тому числі і мотивувальної частини, якою суд керувався при прийнятті вказаного рішення, що не дало можливості своєчасно та із відповідним обґрунтуванням підготувати скаргу. Крім того, вказана постанова отримана представником митниці на своєчасно подану ним заяву про надання копії цієї постанови для оскарження від 24 листопада 2016 р. № 19-70-20/841 (копія додається) лише 11 січня 201 р., тобто більш як через місяць з дня винесення.

Як зазначено в апеляційній скарзі, свою позицію місцевий суд обгрунтував тим, що ОСОБА_1 був у даному випадку перевізником і дій, передбачених ч.2 ст. 460 МК України, не вчиняв, а за дії, передбачені ч.І ст. 483 МК України, у даному випадку нести відповідальності не може.

Проте, Тернопільська митниця ДФС не погоджується із вказаною постановою суду, оскільки, на її переконання, остання судом прийнята необгрунтовано, з порушенням норм матеріального права, матеріалам справи надана невірна правова оцінка, викладені в постанові висновки суперечать митному законодавству та не відповідають обставинам справи та долученим документам з огляду на наступне.

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 був в даному випадку перевізником і дій, передбачених ч.2 ст. 460 МК України, не вчиняв, а за дії, передбачені ч.І ст. 483 МК України, у даному випадку нести відповідальності не може, не узгоджується із наявними матеріалами та встановленими обставинами справи та є передчасним, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у пункті пропуску "Краковець" Львівської митниці ДФС подав як підставу для переміщення через митний кордон України сідельного тягача DAF XF105.460, шасі НОМЕР_1 документи, зокрема, рахунок (invoice) № 0072 від 22.06.2015 про те, що відправником цього сідельного тягача є компанія "M.VOS VOF" 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands, одержувачем - TOB "СОКІЛ-ЗАХІД" (Тернопільська область,Тернопільський район, с.Біла, вул. Бродівська-Бічна 15), ціною 2 500 евро або 58 292,68 грн. в перерахунку на гривні за офіційним курсом НБУ.

ДФС України відповідно до Протоколу про надання адміністративним органам взаємної допомоги у митних питаннях до Угоди про партнерство та співробітництво між ЄС та Україною від 14.06.1994 було надіслано запит від 20.04.2015 р. № 9715/5/99-99-26-03-03-16 на адресу митного інформаційного центру Королівства Нідерланди. У цьому запиті ДФС України просила перевірити та інформувати про те, зокрема, чи TOB "Сокіл - Захід" укладало контракт купівлі - продажу від 20.09.2014 р. № 01/01/2014 NL, чи продавала голландська компанія "М. VOS VOF" транспортні засоби TOB "Сокіл - Захід" згідно наданих українською стороною копій документів тощо. Листом від 13.11.2015 р. №DIC_2015_36537 митний інформаційний центр Королівства Нідерланди інформував, що, зокрема, вказаний контракт насправді між ТОВ "Сокіл - Захід" та голландською компанією "М. VPS VOF" не укладався, транспорті засоби українській компанії не продавалися. Вказане підтверджується також постановою апеляційного суду Тернопільської області від 29.09.2016 року № 33/789/93/16 у справі № 607/6126/16-п.

Тому ТОВ Сокіл - Захід насправді не придбавало вказаний сідельний тягач у голландської компанії ММ. VOS УОР" на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі - продажу від 20.09.2014 №01/01/2014 NL та інвойсу № 0049 ві/jt 14.05.2015 ta 2 100 евро.

Судом, на думку апелянта, залишено поза увагою та не надано жодної правової оцінки тому факту, що компанією перевізником згідно із поданими документами виступила голландська компанія "M. VOS VOFw., а уповноваженою нею особою, що безпосередньо переміщувала цей сідельний тягач, виступав ОСОБА_1

Вказане підтверджується як попереднім повідомленням - митною декларацією ЕЕ № 403000010/2015/100200 від 26.06.2015 р., так і поданим ОСОБА_1 у пункті пропуску дорученням голландської компанії "M. VOS VOF". Із цих документів вбачається, що вказана голландська компанія уповноважила ОСОБА_1 доставити даний сідельний тягач для компанії "Сокіл - Захід".

Отже, ОСОБА_1 усвідомлено виступив повіреним- уповноваженою особою на перевезення вказаного сідельного тягача від імені голландської компанії "М VOS VOF", а в подальшому, з метою переміщення даного транспортного засобу через митний кордон України, подав вищевказані документи - інвойс та доручення, незважаючи на те, що ні інвойс, ні доручення насправді не видавалися голландською компанією "М. VOS VOF".

В даному випадку ОСОБА_1 мав би пересвідчитися в справжності виданого на його ім'я доручення голландської компанії "M. VOS VOF" щодо переміщення вказаного транспортного тягача через митний кордон України, тим більш, що вказаним документом він скористався для фактичного переміщення транспортного засобу на митну територію України та отримав відповідний дозвіл митниці на його ввезення.

Крім того, подаючи вищевказані документи (інвойс та доручення), видані нібито голландською компанією "M. VOS VOF", та техпаспорт для переміщення цього транспортного засобу через митний кордон України, ОСОБА_1 жодним чином не зауважив, що відомості в техпаспорті в частині власника транспортного засобу не відповідають відомостям інвойсу та доручення в частині власника та продавця -голландської компанії "M. VOS VOF". Зокрема, згідно відомостей техпаспорта власником виступила польська компанія.

Тому встановлені обставини справи вказують, що ОСОБА_1 знав про те, що подані ним у пункті пропуску документи, зокрема, інвойс № 0072 від 22.06.2015 р. та доручення компанії "M. VOS VOF" містять неправдиві відомості про відправника, отримувача та ціну сідельного тягача, оскільки вказані документи насправді не видавалися для ввезення даного сідельного тягача в Україну, як встановлено із відповіді митного інформаційного центру Королівства Нідерланди.

На переконання митниці, матеріалами справи в повній мірі доведено те, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема неправдиві відомості про ціну товару.

Як наслідок, в діях гр. України ОСОБА_1 є склад порушення митних правил, передбачений ч.1 ст. 483 МК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Тернопільської митниці ДФС, який підтримав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову місцевого суду, постановивши нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти штраф в розмірі 100 відсотків вартості сідельного тягача DAF XF105.460, шасі НОМЕР_1 а саме: на суму 58 292,68 гривень (п'ятдесят вісім тисяч двісті дев'яносто дві гривні шістдесят вісім) з конфіскацією цього тягача у власність держави; захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який вважає, що постанова суду є законна та обґрунтована, просить її залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження Тернопільській митниці ДФС слід поновити як пропущений з поважних причин, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з постанови 23 вересня 2016 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0106/40300/16, у якому вказано, що 01 серпня 2015 року згідно попереднього повідомлення митної декларації ЕЕ № 403000010/2015/100200 від 26 червня 2015 року через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1, (паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданий 12 січня 2000 року Тернопільським MB УМВС в Тернопільській області (згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби України і Тернопільській області від 04 травня 2016 року) на підставі рахунку (invoice) № 0072 від 22 червня 2015 року ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар - сідельний тягач DAF XF 105.460, 2007 року випуску, № шасі НОМЕР_3. Згідно із цим рахунком фактурна вартість цього товару становить 2 500 евро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становило 58 292,68 грн, відправником вказано «M.VOS VOF 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands)), одержувачем - TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область Тернопільський район, с. Біла, вул. Бродівська-Бічна, 15). Вказаний товар переміщено через митний кордон України шляхом надання органу доходів і зборів як підставу для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) № 0072 від 22 червня 2015 року, який містить неправдиві відомості про відправника та одержувача товару, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Польща митною декларацією № ECS/333010/00/008019/2015 від 25 червня 2015 р. року відправником є «TRANSPORT RWDM WIECZOREK MARCIN Wroclawska 100/3 58-306 Walbrzych», Польща, одержувачем є «KUTEN ZINOVIY GROMNACKIEGO 2/126 4600 TARNOPOL».

02 липня 2015 року Тернопільською митницею ДФС завершено митне оформлення вказаного товару згідно митної декларації № 403000010/2015/000356.

Такі дії ОСОБА_1 , як зазначає місцевий суд, кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (МК України), тобто такі, що спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, - безпідставно.

Своє рішення суд мотивував тим, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з огляду на те, що, як вбачається з попередньої митної декларації EE № 403000010/5/100200 від 26 червня 2015 року, відправником сідельного тягача DAF 105XF460, 2007 року випуску, № шасі НОМЕР_3 зазначено «M.VOS VOF» (5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands), одержувачем - TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область, Тернопільський район, с. Біла вул. Бродівська-Бічна, 15), перевізник - ОСОБА_1

Аналогічні дані щодо відправника та одержувача, а також товару, вказані у митній декларації № 403000010/2015/000356 від 02 липня 2015 року.

Однак, відповідно до листа митної служби Республіки Польща № 450000-IMPW.7352.291.2016.2.RM від 09 березня 2016 року та доданої до нього митної декларації ECS/333010/00/008019/2015 від 25 червня 2015 року, отриманого на запит ДФС України № 2929/5/99-99-26-03-03-16 від 22 лютого 2016 року, дані у поданому ОСОБА_1 інвойсі № 0072 від 22 червня 2015 року щодо відправника та одержувача є неправдивими.

Тобто, в першому випадку відправником сидельного тягача була голландська фірма, а в другому - польська, при цьому вартість сидельного тягача і в першому, і в другому випадку залишалась незмінною.

При цьому місцевий суд правильно зазначив, що частиною 1 ст. 483 МК України встановлена відповідальність, зокрема, за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Статтею 460 МК України визначено особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил. Так її частиною 2 встановлено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до вищенаведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 при переміщенні вказаного сідельного тягача був лише перевізником, подані ним неправдиві дані не визначені у диспозиції ч. 2 ст. 460 МК України (не стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів і.т.д.), а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування чи зміни даної постанови враховуючи також той факт, що в апеляційній скарзі Тернопільською митницею ДФС не наведено переконливих аргументів на користь скасування зазначеного рішення, а місцевим судом були вичерпані всі можливості для встановлення істини у справі.

Відповідно до положень ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, -відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому підставно закрив відносно нього провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Тернопільської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 листопада 2016 р. щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 КУпАП - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба