АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2517/2017 Постанова винесена суддею Валігура Д.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 стосовно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Курне Червоноармійського району Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_2 03 липня 2017 року о 21 год. 20 хв., по вул. Метрологічна, 13 в м. Києві, керував автомобілем «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», чим порушив п. 2.9(а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року, як незаконну, скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами апелянта, при розгляді справи суд першої інстанції припустився спрощеного підходу до судового розгляду справи, не з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах доказам, не викликав в судове засідання ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, стверджуючи при цьому, що свідки були запрошені поліцейським після того як ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння, а їх пояснення викладені на надрукованих бланках та заповнені інспектором власноручно, отже невідомо чи уважно їх свідки прочитали перед тим як підписати.

Посилаючись на відповідь Мінекономрозвитку України на адвокатський запит про те, що прилад Drager мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, захисник стверджує, що на момент проведення огляду спеціальний технічний прилад Drager вже був не сертифікований, що унеможливлює його використання поліцейським. До того ж технічний прилад Drager «Alkotest6820», за допомогою якого проведено огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2, не міститься у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а тому результати огляду, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недійсними.

Звертає увагу захисник і на те, що в матеріалах справи відсутні докази тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, а відтак поліцейським не було дотримано положень ч. 1 ст. 265-2 КУпАП.

За вказаних обставин, вважає, що в провадженні відсутні допустимі докази, які б доводили вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у

ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, суддя місцевого суду в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

Так, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1

ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі ж незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічний порядок передбачений Інструкцією Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Як убачається з матеріалів провадження, суддя місцевого суду під час розгляду справи щодо ОСОБА_2 висновок про доведеність його винуватості у порушенні

03 липня 2017 року о 21 год. 20 хв. під час керування автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Метрологічна, 13 в м. Києві, п. 2.9(а) ПДР України обґрунтував письмовими доказами, які, не переконання суду апеляційної інстанції, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_2 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 130085 від

03 липня 2017 року, який складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог

ст. 256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол та безпосередньо ОСОБА_2, якому, з огляду на зміст протоколу, були роз'ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, водночас будь-яких заперечень на дії патрульних поліцейських чи на результати проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу він у протоколі не вказав (а.с. 1);

- роздруківкою даних принтера спеціального технічного приладу, в якій указано назву та номер приладу, яким проводились вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_2 - Drager Alcotest 6820 № ARHK-0539, із зазначенням дати останнього калібрування - 2016.11.04, результату тестування - 2,30 %, що до того ж посвідчено особистими підписами патрульного поліцейського та ОСОБА_2 (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3);

- даними акту огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, за змістом яких огляд проводився у зв'язку з виявленими у ОСОБА_2 ознаками сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності), за участю свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які жодних зауважень щодо процедури проведення зазначеного огляду і результату тесту не заявили, а ОСОБА_2, підписавши цей акт без заперечень, погодився з результатами огляду (а.с. 4).

Таким чином, суддя місцевого суду, врахувавши указані докази, правильно встановив фактичні обставини та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника, які він пов'язує з неповнотою судового розгляду, не заслуговують на увагу, оскільки клопотань про виклик в судове засідання і допит свідків від сторони захисту в цьому провадженні не надходило.

Пояснення ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що він алкогольних напоїв не вживав, випив лише ліки (таблетки), а протокол підписав тому, що працівник поліції йому запропонував це зробити, а інші обставини з'ясовувати в суді, є надуманими, оскільки суперечать письмовим доказам у справі, які суддя місцевого суду обґрунтовано поклав в основу своїх висновків.

До того ж такі пояснення спростовуються відеозаписом із нагрудної камери/відеореєстратора поліцейського, який досліджувався в суді апеляційної інстанції та з якого слідує, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився поліцейським, який прибув на місце ДТП, учасником якої був і ОСОБА_2, у присутності двох свідків, при цьому ОСОБА_2 не заперечував про перебування в стані алкогольного сп'яніння, пояснив поліцейському, що випив два бокала пива.

Аналіз відомостей, зафіксованих на вказаному відеозаписі, свідчить про те, що всі дії поліцейського при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння відбувалися з дотриманням положень ст. 266 КУпАП та Інструкції, отже указаний доказ беззаперечно доводить винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та спростовує доводи захисника про залучення свідків після тестування ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного приладу (а.с. 68).

Доводи в апеляційній скарзі про те, що поліцейський не надав ОСОБА_2 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сертифікат та свідоцтво відповідно до Інструкції мають надаватися на вимогу особи, а матеріали справи, як і відеозапис події, не містять даних про те, що ОСОБА_2 висловлював таку вимогу.

Що стосується посилання апелянта на недопустимість використання працівниками поліції газоаналізатора Drager «Alcotest 6820», який не передбачений Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України від 01.03.2010 року № 13, то воно є безпідставним, оскільки зазначений нормативний документ стосується Державтоінспекції та не поширюється на поліцейських УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції, які відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції для проведення огляду особи на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу використовують спеціальні технічні засоби дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому доводи захисника про те, що газоаналізатор Drager «Alcotest6820» мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, а тому на момент проведення огляду ОСОБА_2 поліцейські не мали права застосовувати зазначений прилад, слід визнати непереконливими з таких підстав. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, до засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Отже, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і Drager «Alkotest 6820», виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

В той же час, як слідує з матеріалів справи, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager «Alkotest 6820»був здійснений 03 липня 2017 року, а калібрування (повірка) цього технічного засобу відбулося 04 листопада 2016 року.

Також є безпідставними і посилання захисника на відсутність в матеріалах справи протоколу про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, у відповідності з приписами ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, оскільки відповідно до вимог частини 1 цієї норми КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу дозволяється виключно у випадку, якщо його розміщення суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Таким чином, за відсутності підстав вважати, що поліцейським були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, враховуючи, що докази у справі, якими суддя місцевого суду обґрунтував свої висновки, є належними та допустимими, слід визнати, що суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, всупереч доводів апелянта, дотримав вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП,

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а постанову судді місцевого суду від 04 вересня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 слід залишити без змін, оскільки під час її апеляційного перегляду не були встановлені такі істотні порушення вимог процесуального закону, які б перешкодили судді місцевого суду правильно встановити фактичні обставини правопорушення та застосувати матеріальний закон, який в даному випадку підлягав застосуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П. Павленко