Провадження № 33/779/3/2017
Категорія Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Дячук В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Дячук В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2, за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в :

вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

непрацюючого,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (далі КУпАП ) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді Семанів С.В. 07 жовтня 2016 року о 00-40 год. в м.Івано-Франківську, по вул. Матейки керував транспортним засобом марки «Lexus ES 350», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного і наркотичного сп'яніння. Огляд на факт вживання наркотичних засобів проводився в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити справу за відсутності в його діях складу адмінправопорушення. Покликається на те, що дана постанова незаконна і необґрунтована, така що прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає про те, що не керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_3 про скасування постанови та закриття провадження в справі, допитавши свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суди не повинні допускати спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом в повній мірі не дотримано.

Так, визнаючи винуватим ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції як на докази винуватості послався на дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.10. 2016 року та інші матеріали справи.

ОСОБА_2 у апеляційній скарзі покликається на те, що транспортним засобом не керував, а тільки знаходився в салоні свого автомобіля біля будинку товариша по вул. Матейки.

Будь-які докази, які б спростовували дане твердження ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні.

Допитаний в засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення ОСОБА_2 про те, що останній разом з ним перебував на святкуванні дня народження у знайомого по вул.Матейки та виходив на вулицю з метою покурити, а також зарядити мобільний телефон, у зв'язку з чим знаходився в салоні автомобіля, припаркованного у дворі будинку.

У п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз'яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія піл час руху такого транспортного засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують іі увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

Із поданих до суду першої інстанції матеріалів не вбачається факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а дослідженні в засіданні апеляційного суду докази спростовують дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за готування чи замах на вчинення адміністративного правопорушення законодавством не передбачена.

Керуючись ст. 294 КУпАП України

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.М. Дячук

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.М. Дячук