06.03.2017 провадження №3/389/222/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли зі Знамянського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, одруженого, проживаюого по вулиці Абрикосовій (колишня Ульянівська), 19 в місті Знамянка Кіровоградської області, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 06 лютого 2017 року близько 22:00 год. за місцем свого проживання, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2, під час якої заподіяв їй тілесні ушкодження, чим вчинив насильство в сім'ї, тобто умисне вчинення дій фізичного характеру, внаслідок яких була завдана шкода фізичному здоров'ю потерпілої. Зазначеними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії АА №219739 від 03 березня 2017 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, його права йому розяснені.

У суді ОСОБА_1 визнав себе винним та розкаявся у вчиненому, пояснив, що перебував у стані алкогольного сп'яніння, а тому перевищив фізичну силу, яку застосував до дружини під час сварки.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_2 просила суворо не карати ОСОБА_1, вказала, що пробачила його.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї.

Стаття 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначає насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї це навмисне нанесення побоїв, тілесних ушкоджень одного члена сім'ї іншим, яке може призвести чи призвело до порушення нормального стану фізичного чи психічного здоров'я, а також до приниження його честі та гідності.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, висновок про результати розгляду повідомлення щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, рапорт, довідку КП Знамянська міська лікарня імені Лисенка видану ОСОБА_2, характеристику з місця проживання на ОСОБА_1, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09.06.2009), в якому суд дав характеристику зобов'язань держави у зв'язку з насильством в сім'ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

При накладенні стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке є умисним та таким, що посягає на громадський порядок і безпеку, особу ОСОБА_1, який позитивно характеризується, є пенсіонером, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставини, що обтяжує відповідальність порушника, якою суд визнає вчинення правопорушення в стані сп'яніння, та наявність обставини, що таку відповідальність пом'якшує, якою суд визнає щире розкаяння винного, і зрештою приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту. На думку суду накладення такого стягнення наразі є необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Разом з цим, Європейський Суд з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, яке набуло статусу остаточного 30 січня 2015 року, зазначив, що, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення. Виконання зазначеної постанови необхідно допускати через десять днів з дня її винесення. В разі оскарження після відповідного рішення апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відстрочити виконання постанови до набрання постановою законної сили.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (пять) діб.

Відстрочити виконання до набрання постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Г.В. Берднікова