Справа № 461/7712/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 33/783/287/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.02.2017,

встановив:

постановою судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.02.2017 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, 13.11.2016 близько 15 години 19 хвилин на автодорозі Київ-Чоп (М-06 727 км), керував транспортним засобом марки «MERSEDES BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її та закрити провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено ч.2 ст. 268, ч.1 ст. 277-2 та п.п.2,3 ч.1 ст. 278 КУпАП. Звертає увагу, що жодних повідомлень про призначення справи за адресою проживання та реєстрації не отримував, про що свідчить результат пошуку рекомендованого листа №198, яке надійшло 08.02.2017 та станом на 20.02.2017 не вручене. Окрім цього апелянт вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на ряд порушень, які існують в поданих матеріалах. Зокрема те, що в протоколі серії АП1 №459026 від 13.11.2016 про адміністративне правопорушення містяться виправлення часу його складання, часу вчинення правопорушення, марку автомобіля та прізвище правопорушника.

Вивчивши матеріали справи №461/7712/16-п, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459026 від 13 листопада 2016 року (а.с.5), поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13 листопада 2016 року (а.с.9-10), даними газоаналізатора «Драгер» від 13 листопада 2016 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.8).

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459026 від 13 листопада 2016 року (а.с.5) за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, відтак доводи апелянта про те, що суддя районного суду не звернув увагу на наявні виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення в частині часу його складання, часу вчинення правопорушення, марки автомобіля на якій вчинено правопорушення та прізвище правопорушника, є безпідставними, з огляду на те, що уся інформація, яка характеризує особу порушника записана працівниками поліції зі слів водія та з наданих ним документів.

Відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак з матеріалів справи вбачається, що протокол не містить жодних виправлень, які б могли вплинути чи свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник дав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги і повністю підтримав свої вимоги.

Щодо посилань апелянта на розбіжності в тестуванні на алкоголь, а саме номер протоколу, то такі апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення була ознайомлена із результатами тестування на алкоголь, і жодних зауважень з цього приводу не поступало, що підтверджується проколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459026 від 13 листопада 2016 року (а.с.5).

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 10.02.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Маліновська-Микич О.В.

Львівської області