Справа № 163/3059/16-п Провадження № 33/773/108/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року про звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП із застосуванням усного зауваження до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, не працює, провадження у справі за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А НО В И В:

22 листопада 2016 року близько 16 год 56 хв ОСОБА_3, слідуючи з Республіки Польща в Україну через ВМО № 1 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Бора», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи у салоні та багажному відсіку автомобіля, без ознак приховування товар - «верстат «NORTON CGW COMPACT», без ознак використання, вагою 64,5 кг та вартістю 17925,49 гривень, що перевищив встановлені норми, передбачені ст. 374 МК України.

Рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, а провадження у справі за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати першу та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даних статей.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав останню з мотивів, викладених у ній, та просив її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу положень ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними доказами у їх сукупності та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано у повній мірі.

Зокрема, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності притягається вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, перебуває на обліку в органах соціального захисту, де отримує допомогу, а також має на утриманні малолітнього сина.

Крім того, судом встановлено, що дії ОСОБА_3 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3, судом не встановлено.

Врахувавши усі вищезазначені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тобто за малозначністю вчиненого ним правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, такі висновки суду є правильними, оскільки накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення буде невиправданим із заподіяною шкодою державним інтересам та стане непомірним тягарем для його сім'ї.

На думку апеляційного суду, рішення суду про закриття провадження щодо ОСОБА_3 за ст. 472 МК України ґрунтується на досліджених судом доказах, якими підтверджується відсутність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

У протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Оскільки ОСОБА_3 не перетинав митний кордон України зоною митного контролю «червоний коридор», де письмове декларування є обов'язковим, тому кваліфікація його дій за ст. 472 МК України є безпідставною.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст. 472 МК України на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду першої інстанції є умотивованою. Підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук