Справа № 214/1892/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в

м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: пров. Бульварний 15/42,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2017 року о 23 годині 00 хвилин в м. Кривому Розі, на перехресті вул. Спаська та

пр. 200-річчя ОСОБА_3 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість, неприродна блідість). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного спяніння в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відносно нього інспектором УПП складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не зявився, заяв не надав, причини неявки не повідомив. З метою забезпечення розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152784 від 18.03.2017 року;

- поясненнями ОСОБА_2 згідно яких останній відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких кожен зі свідків пояснив, що в його присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортом інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції

ОСОБА_6;

- інформацією з карток обліку адміністративних правопорушень, наданих відділом адміністративної практики УПП Департаменту патрульної поліції, згідно якої ОСОБА_2 29.06.2016 р. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення спеціального права, та 11.01.2017р. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2, у відповідності до ст.34 КУпАП, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_2, згідно ст. 35 КУпАП, суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_2 вже було піддано адміністративному стягненню.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання порушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі

320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.Р. Ступак