Справа № 461/5166/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1175/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Стельмаха І.О.,

захисника-адвоката Оприска М.В., представників митного органу ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДФС Рибака Н.Я. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 вересня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 05 вересня 2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 483 МК України закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову судді представник Львівської митниці ДФС Рибак Н.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та винести нову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, конфіскувавши вилучений товар та витрати за його зберігання на складі митниці.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митного органу покликається на те, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки останній вчинив дії спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві данні щодо відправника, отримувача та вартості товару. Суд не врахував тієї обставини, що ОСОБА_4 являється не тільки перевізником, а також особою, яка є отримувачем товару. Безпідставними є посилання суду на положення ч.2 ст. 57, п.1 ч.1 ст. 335 МК України щодо порядку здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, наголошуючи на тому, що декларантом товару є ОСОБА_6, оскільки суд першої інстанції не розуміє процедури митного оформлення товарів з огляду на те, що митна декларація до митного оформлення не подавалася в розумінні ст. 258 МК України, а вказаною особою ФОП ОСОБА_6 було подано попередню митну декларацію в порядку ст. 259 МК України. Суд врахував одні докази та не надав належної оцінки іншим доказам у справі, а тому дійшов до хибних висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, чим грубо порушено вимоги ст. 245 КУпАП. Крім того, безпідставними є покликання суду на ту обставину, що митницею не надано відповідей від Німеччини та Республіки Польщі на запити митниці, а надано лише відповіді митних органів Республіки Польщі. Оскаржувана постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, є незаконною, а тому підлягає скасуванню з винесенням нової про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представників Львівської митниці ДФС на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_4 та його захисника Оприска М.В., які заперечили апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України є обґрунтованим, повним, зробленим на підставі норми закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суддя першої інстанції вірно прийшов до переконання, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_4 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця та відправника.

Диспозиція ч.1 ст. 483 МК України, передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було подано для здійснення митного контролю свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, попереднє повідомлення та INVOICE. Із зазначених документів, які ніким не оспорені та щодо них не встановлений факт підробки чи внесення неправдивих відомостей, чітко вбачається договірна ціна на сідельний тягач «MAN», 2008 року випуску, р/н НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2, тип палива - дизель 12419 см. куб. (з ключем запалювання) та напівпричіп марки «MEGA» 2006 року випуску, р/н НОМЕР_4, VIN НОМЕР_3. Інвойси 20-03-D та 03-03-D ніким не оспорені та не визнані недійсними. Факт підроблення документів, поданих для митного оформлення, не встановлений та не підтверджується жодними доказами.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є лише перевізником, декларантом є ПП «Юрата».

З вищенаведеного випливає, що документи подані ОСОБА_4 до митного оформлення, не містять жодних ознак внесення до них неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача чи вартості товару, ОСОБА_4, як на підставу для переміщення через митний кордон транспортного засобу, було подано належні документи, які були чинними, відповідали дійсності та підтверджували правочин, доказів визнання їх недійсності у встановленому законом порядку суду надано не було.

ОСОБА_4 не вчинив жодних з вище перелічених протиправних дій, а тому підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає.

Доводи на які покликається представник митного органу як на підставу скасування постанови є безпідставними, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути правовою підставою для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відтак в задоволенні апеляційної скарги представника митного органу слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 527, 528 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 вересня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 483 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Н.Я. без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах