АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2895/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/789/141/17 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста (600) неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

З постанови судді слідує, що 03.03.2017 року о 03 год 30 хв. ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул.Д.Галицького керував автомобілем марки «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився в КУТОР Тернопільському ОНД, чим порушив п.2.9 "а" ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову посилаючись на невідповідність викладених у ній висновків фактичним обставинам справи, неповнотою проведеного судового розгляду та неналежним аргументуванням прийнятого рішення. Апелянт вказує на наступні порушення закону, які на його думку, перешкодили судді ухвалити законне та обгрунтоване рішення, а саме: відсутність законних підстав для зупинки автомобіля під його керування у працівників поліції; ненадання на його вимогу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку алкотестеру, за допомогою якого проводився його огляд на стан алкогольного спяніння; складення протоколу про адмінправопорушення не за місцем вчинення адмінправопорушення, а у відділку поліції; відсутність у вищезгаданому протоколі будь-яких даних про те, що йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, і що такий огляд було проведено, а також результат такого огляду ; необєктивність показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки даних свідків на місце події привіз інший екіпаж поліції, що свідчить про їх домовленість з працівниками поліції; наявність в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів його підпису, що свідчить про відсутність необхідності повторного огляду в медзакладі, що вказує на невірне зазначення у адмінпротоколі даних про місце проведення огляду, а тому його невідповідність фактичним обставинам справи; відсутність даних про видачу відповідного направлення для огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння в медичний заклад. Також зазначає, що притягуючи його до адмінвідповідальності суд у постанові невірно зазначив дату вчинення ним адмінправопрушення - 3 березня 2017 року, що суперечить протоколу про вчинення адмінправопорушення, та всім доданим до нього матеріалам. Оскільки огляд проведений з порушенням встановленого законом порядку, згідно з вимогами ст.266 КУпАП він є недійсним. А тому апелянт просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проте, в оскаржуваній постанові суд не здійснив перевірки тверджень апелянта щодо порушення працівниками поліції вимог закону при складанні адмінпротоколу та проведнні його огляду на стан спяніння, обмежившись посиланням на відсутність цих порушень, без наведення мотивів такого висновку, провівши перевірку доказів без дослідження відеозапису події, який долучений до матерілаів справи, а тому суд апеляційної інстанції зобовязаний провести їх перевірку шляхом дослідження доказів, які містяться в матерілах справи.

Зокрема, з протоколу про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП серії БР № 250828 від 2.03.2017 року, слідує, що 02.03.2017 року о 03 год 30 хв. ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул.Д.Галицького керував автомобілем марки «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився в КУТОР Тернопільському ОНД.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 року Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 9.11.2015 року № 1452/735 огляд водія у закладі охорони здоровя проводиться: у разі незгоди його з результатами проведеного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у випадку підозри на стан наркотичного спяніння.

Як вбачається з матеріалів адмінсправи, огляд водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного спяніння за його згодою проводився на місці зупинки транспортного засобу, про що свідчить складений працівниками поліції акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якому зазначено про те, що ОСОБА_4 погоджується з результатами проведеного огляду, що останній засвідчив особистим підписом, а також підтвердили підисами свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Проте, у своїх письмових поясненнях вищезгадані свідки повідомили про те, що ОСОБА_4 не погодився з результатами проведеного на місці зупинки його огляду на стан алкогольного спяніння .

Ці суперечності між адмінпротоколом, письмовими поясненнями свідків та актом огляду особи на стан алкогольного спяніння суд першої інстанції при розгляді справи суд не усунув.

Тобто не зясував чи мало місце порушення працівниками поліції встановленого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду водія на стан спяніння, в випадку наявності якого він вважається недійсним.

Так, з відеозапису події, доданого до матеріалів адмінсправи, вбачається, що він не погодився з результатами проведеного на місці огляду на перебування в стані алкогольного спяніння, а підпис водія на акті огляду, проведеному на місці зупинки транспортного засобу, зявився під час підписання ним у відділку поліції протоколу про вчинення адмінправопорушення разом з іншими матеріалами вже після проведення огляду в медичному закладі.

А тому прихожу до висновку про те, що працівниками поліції порушення вимог ст.266 КУпАП щодо порядку проведення огляду водія на стан спяніння допущено не було, оскільки огляд апелянта в медичному закладі на стан алкогольного спяніння проводився у звязку з його незгодою з результатами проведеного працівниками поліції його огляду на місці зупинки автомобіля.

У відповідності до вимог п.10 розділу 2 Інструкції у протоколі про адміністративне правопорушення, у разі установлення у особи стану спяніння, зазначаються результату огляду. Проте, у адмінпротоколі не відображені результати огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного спяніння.

Незазначення в адмінпротоколі результатів огляду має місце та не відповідає вимогам Інструкції, проте, це не впливає на його законність, оскільки згідно з вимогами смт.256 КУпАП у протоколі про адмінправопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адмінвідповідальності; місце, час вчинення і суть адмінправопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане адмінправопорушення; прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності.

Ці дані у адмінпротоколі складеному стосовно ОСОБА_4 відображені. А тому порушення вимог Інструкції вважаю таким, що не тягне за собою незаконність протоколу, оскільки вона є підзаконним нормативним актом.

Заслуговують на увагу доводи апелянта щодо відсутності даних про направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції матеріали справи повинні містити направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Тобто, вказаною інструкцією передбачена форма «направлення» водіїв на медичний огляд до медичного закладу на виявлення ознак сп'яніння.У випадку відмови водія від проходження огляду на факт вживання алкоголю на місці зупинки, співробітник ІПП повинен заповнити вищевказане направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, то співробітник поліції повинен зазначити про це в направленні.

В даному випадку у матеріалах справи відсутнє вказане направлення, проте, ОСОБА_4 не заперечує того, що його булло доставлено працівником поліції у медичний заклад для проведення додаткового огляду, який був проведний у присутності останнього, а тому дане порушення не впливає на суть адмінправопорушення та не є порушенням вимог ст.266 КУпАП, якою видача такого направлення не передбачена, а тому не тягне за собою скасування постанови суду.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що свідки, в присутності яких складено протокол про адмінправопорушення, були упередженими.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова про притягнення осби до адмінвідповідальності повинна містити в тому числі і виклад обставин, установлених під час розгляду справи.

Проте, суддя при викладенні фактичних обставин адмінправопорушення, вчиненого ОСОБА_1., зазначив дату керування ним транспорним засобом в стані алкогольного спяніння - 3 березня 2017 року, проте, всі матеріали адмінсправи свідчать про перебування водія в стані алкогольного спяніння 2 березня 2017 року. Тобто, ОСОБА_4 не вчиняв адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 3 березня 2017 року, як зазначено в постанові судді.

За таких обставин вважаю доведеним те, що 02.03.2017 року о 03 год 30 хв. ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул.Д.Галицького керував автомобілем марки «Пежо Партнер», рд.н.з.ВО 0631 ВІ, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 "а" ПДР України.

Докази, на підставі яких приходжу до такого висновку є: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250828 від 02.03.2017 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2017 року КУТОР ТОНД від 02.03.2017 року ; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2,відповідно до яких 02.03.2017 року близько 04 год 00 хв в їх присутності запропоновано ОСОБА_1пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, водій погодився, однак з результатами не був згідний і виявив бажання проїхати в медичний заклад КУТОР ТОНД; , відеозапис з нагрудної камери працівників поліції від 02.03.2017 року.

А тому він вчинив адмінправопорушення, пердебачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, у звяку з закінченням строків притягнення його до амінвідповідальності, передбачених ст.38 КУПАП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В звязку з вищенаведними процесуальними порушеннями закону постанова судді підлягає до скасування з винесенням нової, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звяку з закінченням строків, встановлених ст.38 КУпАП для притягнення його до адмінвідповідальності, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 256,283,247 ч.1 п.7,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постановити нову, якою провадження у адмінсправі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАп закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, для притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню непідлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5