Справа № 458/141/17 Головуючий у 1 інстанції: Федитник І.Д.
Провадження № 33/783/660/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_2, розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Турківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 20.04.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно постанови суду 22.01.2017 року о 23 год. 50 хв. в м. Дрогобич Львівської області ОСОБА_2 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN GETTA» д.н.з. НОМЕР_1, будучи в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №35 від 23.01.2017 року, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення, медичний огляд на виявлення стану сп'яніння було проведено з порушенням вимог законодавства, вважає постанову суду необґрунтованою та постановлено на основі неповного та необ'єктивного розгляду, розгляд справи відбувся без його участі, тим самим апелянт вважає, що було порушено його право на захист, викладені в постанові та протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини справи не відповідають дійсності та перебігу подій, що мали місце насправді

Крім цього, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, на підтримку якого зазначає, що не був присутній під час розгляду справи в суді, оскільки перебував у відряджені в іншій області, оскаржувану постанову суду отримав лише 17.05.2017 року.

Розглянувши матеріали справи № 458/141/17, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №510685 від 23.01.2017 року (а.с.2), поясненнями ОСОБА_2, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими останній визнав, що вживав алкогольні напої (а.с.2), медичним висновком щодо результатів огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння №35 від 23.01.2017 року (а.с.1).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що він не здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, і такі були предметом дослідження судом першої інстанції, розцінює як форму захисту та не знаходить в матеріалах справи доказів на їх підтвердження.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції постановив рішення без участі правопорушника і тим самим не надав можливості надати пояснення по суті справи, оскільки ОСОБА_2 з'явився в засідання суду апеляційної інстанції, надав пояснення по суті справи та поданої апеляційної скарги, а тому порушення права на захист, допущене судом першої інстанції, усунуто апеляційним судом.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Турківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року.

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Березюк О.Г.