П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2017 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 094058 від 30.10.2016 року вбачається, що 30.10.2016 р., о 00 год. 01 хв., в м. Ужгород по вул. Баб'яка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz, н/з НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» 6820.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що 30.10.2016 р. був зупинений працівниками поліції, якими відносно нього було складено протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Стверджує, що алкогольні напої вказаного дня не вживав. На місці зупинки він не погодився з результатом тесту за допомогою приладу «Драгер» і просив працівників поліції проїхати до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру для проведення його огляду. Оскільки працівниками поліції йому було відмовлено у цьому, він самостійно приїхав до наркодиспансеру, де зазначив лікарю про конфліктну ситуацію з нарядом патрульних та за результатами його огляду у наркодиспансері було складено відповідний висновок за яким встановлено, що ознак спяніння у нього не виявлено.

Будучи допитаним в суді в якості свідка ОСОБА_2, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 094058 від 30.10.2016 року свідком огляду на стан спяніння, показав, що 30.10.2016 р. працівники поліції запропонували йому бути свідком огляду особи на стан спяніння. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного спяніння і він не бачив щоб останній керував транспортним засобом, оскільки був залучений вже під час складання протоколу. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 наполягав проїхати до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру для медичного огляду, так як не погоджувався з результатом його огляду на місці зупинки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно із вимогами ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність, серед іншого, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містяться в абзаці 1 п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок від 17 грудня 2008 року № 1103), яким зокрема встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Такі ж вимоги встановлені в п. 7 розділу І Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція від 09.11.2015 р. № 1452/735), згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні 30.10.2016 р. поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, огляд цієї особи на стан алкогольного спяніння проводився з використанням спеціального технічного засобу з зазначенням показника проміле алкоголю в крові 0.26 проміле. З результатом проведеного тесту ОСОБА_1 не погодився, зазначивши про це письмово у графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», а саме дослівно: «я вживав безалкогольні напої перед поїздкою».

Вказані обставини ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні.

Однак, з метою забезпечення достовірності результатів огляду на предмет спяніння в закладі охорони здоровя поліцейським такий ОСОБА_1 не пропонувався, що є порушенням ст. 266 КУпАП, передбаченого Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкції від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Відеозаписом з боді-камер патрульних поліції щодо події, яка мала місце 30.10.2016 р., який наданий на запит судді начальником Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, не можливо встановити, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоровя.

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 надав протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння № 1040 від 30.10.2016 р., проведений лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, згідно якого, за результатом освідчення 30.10.2016 р. о 01.35 год., лікарем зроблено заключення, що у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено.

Вказаний протокол про медичне освідчення повністю спростовує дані приладу Alcotest «Drager» 6820, з якого вбачається результат тесту 0.26 проміле, та, відповідно, обставини, вказані у протоколі про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дані протоколу зафіксовані поліцейським щодо перебування в стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 при встановлених обставинах, не можна визнати достовірними.

Враховуючи, що встановлений вказаними Порядком від 17.12.2008 р. № 1103 та Інструкцією від 09.11.2015 р. № 1452/735 порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного спяніння та ст. 266 КУпАП поліцейськими не був дотриманий, вважаю, що дії ОСОБА_1, за обставин, встановлених в судовому засіданні, не містять ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3