АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/410/17 Справа № 206/1341/17 Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О. П. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 08.03.2017року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_2 знаходячись у м. Дніпро по вул. Семафорна, 25, керував автомобілем ВМW - 520, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого показав - 2,62 проміле.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що в суді першої інстанції надав наступні пояснення, що дійсно керував транспортним засобом БМВ 520, але алкоголю чи інших заборонених речовин не вживав, та одразу погодився на огляд, бо був впевнений в своєму стані.

Разом з тим, апелянт вказує, що огляд було проведено з грубими порушеннями, а саме що під час проходження перевірки на спеціальному засобі «Драгер» йому було надано розпечатану трубку для дихання. Зазначає, що з результатами огляду не погодився, так як його поточний стан не відповідав вигляду та поведінці.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що поліцейські не запропонували пройти тест повторно,або проїхати до медичного закладу для об'єктивного встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Також в апеляційній скарзі вказано що в суді першої інстанції не було відтворено події 08.03.2017 року, не було допитано свідків та поліцейських.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, вислухавши пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_3, який вказував на законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, допитавши свідків, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив обгрунтоване рішення, оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 209462 від 08 березня 2017 року; рапортом інспектора патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_3, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до яких, в присутності останніх, було проведено перевірку ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 2, 62 проміле.

Вище зазначені свідки в поясненнях, які надавалися в апеляційній інстанції, зазначили, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння та патрульними поліцейськими з дотриманням вимог закону було надано ОСОБА_2 прилад « Драгер» та ОСОБА_2 не виявляв бажання їхати до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, тобто не оспорював показники приладу « Драгер».

Крім того, вказані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що в момент проведення тестування на спеціальному засобі «Драгер», правопорушнику ОСОБА_2 було надано запакований мундштук, в який він пізніше здійснив продувку у спеціальний засіб «Драгер».

Вищенаведене свідчить, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 спростовуються показами свідків та патрульного, та метою апеляційної скарги являється ухилення від покарання.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків не вбачається.

Даний протокол, як доказ ніким не спростовувався, а навпаки, він підтверджується наявним та дослідженими поясненнями свідків, працівника патрульної поліції- ОСОБА_3. та актом на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

На вимогу апеляційного суду, інспектором ОСОБА_3. було надано свідоцтво про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. З наданого свідоцтва вбачається, що вимірювальна техніка, яка була застосована при тестуванні ОСОБА_2 на алкогольне сп'яніння відповідає вимогам, тобто сертифікована.

Доказів які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки воно повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказах.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, встановленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із стягненням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч