Справа № 301/504/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2017 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №048025 від 25.02.2017 року, 25.02.2017 року о 14.00 годині ОСОБА_1 по вул. Шевченка в м. Іршава, керував т/з «Форд», д-н «АО 98-91 АІ», в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «А» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 25.02.2017 року біля 14 години за кермом автомашини їхав додому з ринку, де працює. Перед райвідділом поліції був зупинений працівником поліції, який просив предявити документи, після чого він був доставлений в приміщення поліції. Правил дорожнього руху він не порушував, тому вважав, що підстав для його зупинки у поліцейського не було. На пропозицію пройти в лікарні огляд на стан спяніння він погодився, проходити огляд на місці зупинки йому не пропонували. Після проходження огляду в лікарні, з результатами огляду його не знайомили, тільки повідомили, що у нього виявлено стан спяніння. Оскільки він спиртного не вживав, став заперечувати результати огляду та вимагав проведення повторного огляду, у чому йому було відмовлено. Після проведення огляду, він був доставлений в поліцію, куди були запрошені поняті та де склали протокол про керування ним транспортом у стані спяніння. Бажаючи довести хибність результатів проведеного в лікарні огляду, він вимушений був звернутися до головного лікаря і тільки після цього йому дозволили повторно пройти огляд на стан спяніння. Під час повторно проведеного огляду стану спяніння не виявлено.

Свідок ОСОБА_2 в суді 09.03.2017 року показала, що 25.02.2017 року біля 14 години їхала разом зі своїм чоловіком додому з ринку, де працює. За кермом автомашини був ОСОБА_1 Перед райвідділом поліції машину зупинив поліцейський, який після огляду документів запросив ОСОБА_1 в поліцію. Там її чоловіка посадили в машину і повезли в лікарню для проходження освідчення на стан спяніння. Коли вона приїхала за чоловіком в лікарню, чула, що ОСОБА_1 просить ознайомити його з результатами огляду та дати можливість ще раз продути трубку, однак, йому відмовили посилаючись на те, що це не передбачено. Тільки після звернення до головного лікаря, ОСОБА_1 дозволили повторно пройти огляд, під час якого встановили, що він тверезий.

Свідок ОСОБА_3 в суді 09.03.2017 року показав, що 25.02.2017 року після обіду йому передзвонила дружина ОСОБА_1 та повідомила, що її чоловіка поліцейські забрали в поліцію, після чого відвезли в лікарню на освідчення, просила відвезти її на машині в лікарню. Приїхавши разом з ОСОБА_2 в лікарню, він чув, як ОСОБА_1 вимагав проведення повторного огляду, однак, йому відмовили. ОСОБА_1 поліцейські посадили в машину і відвезли в поліцію. Свідка та дружину ОСОБА_1 з відділку вигнали, натомість запросили з вулиці понятих. Коли ОСОБА_1 відпустили з поліції, він пішов в лікарню, щоб повторно пройти освідчення на стан спяніння. З ОСОБА_1 він розмовляв, однак, ніяких ознак спяніння на ньому не бачив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №048025 від 25.02.2017 року (а.с. 1), направлення для проходження огляду (а.с.26), висновок №26 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду о 14.10 годин 25.02.2017 року перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.2), висновок №27 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2017 року та відповідний акт огляду, згідно яких ОСОБА_1 на момент огляду о 16.25 годин 25.02.2017 року був тверезий (а.с.15), письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), прихожу до наступного.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, з огляду на суворість санкції, що передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП, дане правопорушення не є незначним (рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)», №38789/04, п. 33, від 8 квітня 2010 року) та таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції…».

Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення містить ст. 251 КУпАП.

Згідно п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інструкція-1), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п.1.6, 1.7, 2.1 Інструкції-1, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я; за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 пояснили, що пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки водію не пропонували.

Відомостей про проходження водієм огляду на стан спяніння на місці зупинки або про відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Відповідно до п.2.8Інструкції-1, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно установленої форми направлення, що наведена в додатку 1 до Інструкції-1, таке виготовляється шляхом заповнення відповідного бланку. Інструкція-1 містить чіткі вимоги до форми і змісту направлення.

Однак, надане на вимогу суду направлення поліцейського для проведення медичного огляду ОСОБА_1 таким вимогам не відповідає.

Зокрема, воно не містить: ні дати та часу складання, ні відомостей про те, на підставі яких документів встановлено особу обстежуваної особи; ні результатів огляду, проведеного поліцейським, та виявлені ним ознаки спяніння, що дають підставу для направлення в лікарню для проведення огляду; ні відомостей про те, яким приладом проводив огляд поліцейський.

На підтвердження стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 до матеріалів протоколу приєднаний висновок №26 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду о 14.10 годин 25.02.2017 року перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.2).

Вимоги до форми і змісту Висновку містяться в Інструкції-1, зокрема, в додатку №4.

У висновку №26 від 25.02.2017 року не заповнені пункти 4, 5, 6,11.

Відповідно до п.п.17,20 Інструкції-1, зміст висновку щодо результатів медичного огляду повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Всупереч вимогам Інструкції-1 висновок не містить ні підпису особи, яка направила ОСОБА_1 на огляд, ні підпису освідчуваної особи і такий не вручено особі, яка освідчувалася.

Згідно п. 22 Інструкції-1, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Свідками керування водієм у стані спяніння, який засвідчений висновком огляду, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №048025 від 25.02.2017 року вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Однак, з письмового пояснення свідка ОСОБА_4, що приєднано до матеріалів протоколу вбачається, що він був свідком складення протоколу, а не свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані спяніння (а.с.3).

А з письмового пояснення свідка ОСОБА_5, що приєднано до матеріалів протоколу взагалі вбачається, що він був свідком відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану спяніння (а.с.4).

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, вказані свідки в суд не зявилися, причини неявки до суду не повідомили.

Отже, суду не надано ні доказів того, що ОСОБА_1 відповідно до п.1.7 та п.2.1 Інструкції-1 було запропоновано пройти освідчення на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, не надано суду і належних доказів, передбачених вимогами Інструкції-1 того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

З пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 вбачається, що водію ОСОБА_1 надали можливість пройти повторний огляд на визначення стану спяніння після його звернення до головного лікаря Іршавської РЛ (а.с.29).

На письмовий запит суду з Іршавської РЛ надіслано висновок за результатами повторного проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння.

Згідно висновку №27 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2017 року, ОСОБА_1 на момент огляду о 16.25 годин 25.02.2017 року був тверезий (а.с.15,30,31).

Оскільки всі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачить на користь особи, яка притягується до відповідальності вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, тому, відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_6