Справа № 278/343/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2017 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Баренко С.Г., за участю: секретаря судового засідання Лабенської Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, її законного представника ОСОБА_4, розглянувши матеріали за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за якими до адміністративної відповідальності притягується:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець с. Зарічани, вул. Лісова, 75, Житомирського району, водій на Зарічанській РЕМ , -

В С Т А Н О В И В :

06.01.2017 близько 16-ї год. ОСОБА_5, перебуваючи за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, поводив себе агресивно стосовно ОСОБА_6, ОСОБА_4 у присутності малолітньої доньки ОСОБА_3. У подальшому обмежив останній та її матері ОСОБА_4 доступ до житла та особистих речей, чим вчинив економічне насильство щодо доньки.

ОСОБА_5 категорично заперечував свою причетність до правопорушення, вказуючи на неправомірні дії ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_6, які, на його думку, забрали належні йому речі. Його захисник також стверджував, що 06.01.2017 ОСОБА_5 не вчиняв насильство в сімї. Шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвано з 2011 року, вони не є сімєю, не мають взаємних прав та обовязків, спільного господарства не ведуть. Доступ до житла в будинку №75 по вул. Лісовій в с. Зарічани є вільним. Просив закрити провадження у даній справі за відсутністю події і складу правопорушення.

ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_5П.), допитана в суді у присутності матері ОСОБА_4, пояснила, що 06.01.2017 вони з мамою збиралися до м. Житомира на машині ОСОБА_6 Батько дав їй подарунок, але потім він вчинив сварку з мамою та бійку з ОСОБА_6 і вона злякалася. Після цих подій ОСОБА_3 та її мама не можуть зайти в будинок, оскільки двері заблоковані цепком. В цьому будинку вони проживали до 06.01.2017 разом з батьком та в якому вона бажає проживати далі; там залишилися її іграшки, одяг, інші речі. А також зазначила про наявність у неї частих страшних снів.

ОСОБА_4 надала аналогічні пояснення, стверджувала, що внаслідок неправомірних дій колишнього чоловіка ОСОБА_5 вона з донькою залишилась без речей, вимушена була переїхати до м. Житомира, змінити дитині школу. Вказувала, що через обстановку в сімї ОСОБА_3 отримала психологічну травму, що підтверджується медичними документами.

Пояснення ОСОБА_3 з приводу неможливості доступу до будинку доводиться актом виходу від 27.01.2017 (з фототаблицями) за участю Зарічанського сільського старости ОСОБА_7 та жителів с. Зарічани. Відповідно до якого замок у вхідних дверях будинку не був замінений, але їх відкривання блокує ціп, накинутий на ручку дверей будинку і зафіксований із внутрішньої сторони веранди замком (а.с. 16-21).

Згідно із консультативним висновком спеціаліста-психолога від 11.01.2017 стан ОСОБА_3 після неправомірних дій батька ОСОБА_5 характеризується високим рівнем особистої тривожності, страхами (а.с. 22-24).

За даними акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, складеним Службою у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 розповідала про вияви агресії з боку батька ОСОБА_5, побої, лайку. За висновком спеціаліста ОСОБА_3 зазнала психологічного насилля з боку батька (а.с. 40-42).

Відповідно до довідки Станишівської сільської ради неповнолітня ОСОБА_3 до 06.01.2017 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком і матірю (а.с. 30).

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не є субєктом даного правопорушення, оскільки розлучений із дружиною за рішенням цього суду від 21.02.2011 (а.с. 32), суд вважає непереконливими з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» (далі Закон) членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК) визначено, що сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. За статтею 155 СК батьки зобовязані здійснювати права та виконання своїх обовязків з повагою до прав дитини. У частині 1 статі 12 Закону України «Про охорону дитинства» записано, що батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Такі вимоги кореспондуються із статтями 8, 9, 20 Конвенції про права дитина про те, що першочергова увага приділяється «якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». У частині 2 статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995) записано, що «предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дитини їхніх прав …»

Ураховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_3, а отже він має по відношенню до доньки рівні обовязки із ОСОБА_4; їх спільне проживання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив насильство у сімї по відношенню до своєї доньки.

Відповідно до статті 1 Закону насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю. Економічне насильство - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до його смерті, викликати порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за скоєння насильства у сімї, у тому числі економічного, а тому суд, з урахуванням показань ОСОБА_3, беручи до уваги досліджені судом докази у їх сукупності і логічному взаємозвязку, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5

Керуючись: статтями 283, 284 КУпАП, статями 3, 155 СК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 320 грн. судового збору. Строк звернення до виконання протягом трьох місяців.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: С.Г. Баренко