Справа № 562/978/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Здолбунівського районного суду Рівненської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

18 березня 2017 року о 09 год. 10 хв., в с. Глинськ, Здолбунівського району, по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21154», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою газоаналізатора «Алкотестер 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 2144 від 18.03.2017 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився. До його початку подав до суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності з участю його захисника адвоката ОСОБА_2, у звязку з його виїздом за межі Рівненської області на тривалий час.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечила, просила суд закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю події і складу правопорушення. Вказала, що 18 березня 2017 року ОСОБА_1 рухався зі своїм другом в с. Глинськ, Здолбунівського району, під час руху трапилася поломка в автомобілі, в звязку з чим вони викликали свого знайомого механіка, вони вирішили вжити алкогольні напої. Зазначила, що в стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 належним йому автомобілем не керував. Коли на місце прибули працівники поліції, ОСОБА_1 разом з другом знаходився біля автомобіля. Поліцейським пояснив, що автомобілем не керував і попросив відібрати пояснення у ОСОБА_3 Однак поліцейські наполягли на медичному обстеженні, проти чого він не заперечував. При цьому йому не розяснювалися його права, тому він був позбавлений права на захист. Адвокат зазначила, що ОСОБА_1 не був зупинений поліцейськими під час керування транспортним засобом, пояснення у нього не відбиралося і не було запропоновано їх викласти ні на бланку протоколу, ні в якості додатку до нього. При цьому від дачі пояснень він не відмовлявся і докази такого відсутні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав суду, що 18 березня 2017 року він з ОСОБА_1 їхали в магазин купити алкоголю, бо ОСОБА_1 посварився зі своєю дівчиною. Коли вони виїхали на пагорб, автомобіль зламався, в звязку з чим вони вирішили викликати майстра. У них був знайомий на імя Андрій, який займається ремонтом автомобілів. Вони зателефонували до нього, для того, щоб він підїхав та поремонтував авто. Коли приїхав Андрій, він повідомив, що ремонт займе велику кількість часу. В звязку з чим, ОСОБА_1 вирішив, що авто після ремонту зажене Андрій. Після чого ОСОБА_1 запропонував йому сходити в магазин за алкоголем. Коли він повернувся, вони почали вживати алкоголь. Пізніше підійшов хлопець, який викликав поліцію та повідомив, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного спяніння. Артем пояснював працівникам полії, що вживав алкоголь після того, як вирішив не керувати автомобілем, оскільки він поламався, проте працівники поліції не взяли до уваги його пояснення та склали на нього протокол.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений і наведене спростовується наступним.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на ознаки алкогольного спяніння ОСОБА_1 не заперечується і ним самим. Також, той факт, що ОСОБА_1 не керував, і не міг керувати автомобілем за обставин, вказаних у протоколі підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що останні були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів у звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння. Проте, ОСОБА_1 не заперечував факту перебування його у стані алкогольного спяніння, в звязку з чим і не відмовлявся від проходженні огляду, проте заперечував факт керування автомобілем після вживання алкоголю.

Враховуючи вищевикладене, доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння не встановлено.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін