Єдиний унікальний номер 728/56/17
Номер провадження 3/728/35/17
П О С Т А Н О В А

17 січня 2017 року місто Бахмач

Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Пархоменко П.І., за участі секретаря Горбач Н.Д., розглянув матеріали, які надійшли з Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює,

за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

1. 11 січня 2017 року до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 185 КупАП, де зазначено, що останній 10 січня 2017 року о 23 годині 00 хвилин в м. Бахмач Чернігівської області по вулиці Шевченка, під час перевірки документів на транспортний засіб Mersedes д.н.з. DER 072, вів себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, здійснював штовханину, після чого зник з місця зупинки, чіплявся за форменний одяг, ображав працівників поліції.

2. Відповідно до статті 256 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3 статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі Конвенція), які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Дані висновки суддя обґрунтовує наступним.

3. Виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людинихоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому предявлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддею враховується, що можливе призначення адміністративного арешту, має каральний і стримуючий характер, що є ознакою «кримінального обвинувачення»

Також суддя зауважує, що в деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

4. Роблячи висновки по суті предявленого ОСОБА_1 «обвинувачення» суддя підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

Суддя в даній ситуації не вправі самостійно, як змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, так і відшукувати докази вини, перебираючи на себе функції обвинувачення, при цьому винуватість особи має доводитися саме в суді.

Деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82).

Зазначені положення вимагають при викладені фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.

5. Отже, з обєктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП є діянням, що виражається у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Виходячи з наведеного, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП обовязковою є така ознака, як «злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків», що охоплюється обєктивною стороною вказаного правопорушення і повинно бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

6. Суддя не оцінюючи наперед докази та не вдаючись до вирішення питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 та його винності встановив, що всупереч вказаних норм КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема не відображена обовязкова ознака обєктивної сторони - як «злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків», що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії особи, встановити обєктивну сторону правопорушення.

7. Крім того, в порушення зазначених вище вимог, в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначена адреса місця проживання та місця реєстрації особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, м. Бахмач Чернігівської області, вулиця Винниченка, б.57, замість вірного м. Бахмач Чернігівської області, вулиця Винниченка, б.26.

8. Наведене вище унеможливлює проведення повного і обєктивного розгляду справи, встановлення винуватості або невинуватості особи.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий судом згідно чинного законодавства і повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Керуючись статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 129090 від 11 січня 2017 року, складений відносно ОСОБА_1 за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Бахмацького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_2