ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року місто Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря Меляник К.В.

за участю представника потерпілого ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу водієм у КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління «Депо №3», проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, 29 червня 2016 року, приблизно о 10 годині 25 хвилин водій трамваю №554 моделі «КТМ 5МЗ» ОСОБА_4, рухаючись по маршруту №8 по вулиці Куїнджі (ОСОБА_5) від бульвару Шевченка у напрямі вулиці Миколаївської в Центральному районі міста Маріуполя, на перехресті вулиці А.Куїнджі (ОСОБА_5) з вулицею Карасівською, не звернула увагу на перешкоду у вигляді автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL», державний номер - АН2564ЕІ, під керуванням водія ОСОБА_5, який зупинився на трамвайній колії, та не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та скоїла наїзд на зазначений транспортний засіб, який, в свою чергу, за інерцією від удару трамваєм зіткнувся з автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», державний номер - АН5540НМ, під керуванням водія ОСОБА_6, що рухався по вулиці А.Куїнджі (ОСОБА_5) в напрямку перехрестя з бульваром Шевченка. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водіям спричинена матеріальна шкода. Тим самим водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує, що обґрунтовуючи своє рішення щодо доведеності вини ОСОБА_4, суд першої інстанції незаконно послався на: протокол про адміністративне правопорушення зі схемами до нього, які, на його думку, не відповідають загальним вимогам ст.256 КУпАП; письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків, які мають суттєві розбіжності між собою. Також зазначив, що за умови суперечливих доказів, а також беручи до уваги невизнання ОСОБА_4 своєї вини у скоєному адміністративному правопорушенні, суд повинен був призначити авто-технічне дослідження. Також звертає увагу, що суд вийшов за межі обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки за власною ініціативою визнав свідка правопорушення - водія автомобіля «HYUNDAI ELANTRA» ОСОБА_6 потерпілою та зазначив в судовому рішенні про обставини пошкодження її автомобіля в фабулі правопорушення, за яким визнав винуватою ОСОБА_4, фактично погіршивши її становище. Також вважає, що посилання суду в постанові на пояснення представників потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є безпідставним, так як їх повноваження не базуються на вимогах закону.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволення за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_4А судом виконані не в повному обсязі.

Так, системний аналіз правових норм, передбачених ст.ст. 213,221,246,251,256,283 КУпАП свідчить про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення також здійснюється на вимогах принципу диспозитивності, а саме чіткому розподілу меж функцій та повноважень, відповідно до яких орган (особа), який склав протокол про адміністративне правопорушення, сам встановлює обєм певних дій (бездіяльності), які на його думку вчинила (повинна була вчинити) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та які формують склад відповідного адміністративного правопорушення, і несе тягар доказування, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. А суд здійснює правосуддя , тобто вирішує справу по суті на виконання вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, лише в межах тих обставин та правової кваліфікації, які встановлені протоколом про адміністративне правопорушення. Тобто повинен діяти принцип правової визначеності та чіткої обізнаності особи про висунуті їй порушення закону з боку держави в особі відповідних органів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 902258 вбачається, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 червня 2016 року, були виключно водій трамваю ОСОБА_4 та водій транспортного засобу «RENAULT CLIO SYMBOL» ОСОБА_5 (а.с.2). Даних про заподіяння механічних пошкоджень транспортному засобу «HYUNDAI ELANTRA» під керуванням ОСОБА_6 внаслідок порушень Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з боку ОСОБА_4 у протоколі не взагалі не міститься, а тому жодних правових підстав для зазначення цих обставин в фабулі правопорушення, визнаною доведеною, та визнання ОСОБА_6 потерпілою в даній справі у місцевого суду в оскаржуваній постанові не було.

Таким чином, суд вийшов за межі своїх повноважень, визнавши ОСОБА_4 винуватою у вчиненні тих дій (бездіяльності), які не ставилися в провину останній, чим порушив її право на захист, що є неприпустимим. А тому доводи захисника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі в цій частині є цілком слушними та підлягають задоволенню, а посилання суду в постанові на вказані обставини підлягають виключенню.

Разом з тим, сам висновок суду першої інстанції про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за участю водія ОСОБА_5 та вини водія ОСОБА_4 у його вчиненні за обставин, наведених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи, оціненими та наведеними у постанові суду доказами, які не спростовуються апеляційними доводами захисника.

Зокрема, такий висновок підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 902258 від 29 червня 2016 року, схемою огляду місця ДТП до нього, рапортом інспектора роти № 4 БУПП в м. Маріуполі, поясненнями водіїв: потерпілого ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які вказали що саме трамвай під керуванням ОСОБА_4 допустив наїзд на автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL», державний номер НОМЕР_1, який стояв на перехресті, намагаючись здійснити поворот, при цьому гальмування з боку останньої відбувалося саме безпосередньо перед зіткненням, будь-які обставини не заважали їй як в русі, так й в обзорі дорожньої обстановки. Встановлені обставини чітко збігаються з матеріалами документування пригоди, в тому числі зазначеними механізмами та характером пошкоджень транспортних засобів.

Аналіз зазначених доказів в постанові місцевого суду цілком доводить висновок суду про те, що ОСОБА_4 не було дотримано безпечної дистанції і не врахована дорожня обстановка, внаслідок чого трамвай під її керуванням здійснив наїзд на автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, що свідчить про порушення з боку ОСОБА_4 п.12.3 Правил дорожнього руху України, а її дії знаходяться в причино-наслідковому звязку з настанням ДТП і правильно кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є повністю доведеною.

Доводи сторони захисту про необхідність призначення авто-технічного дослідження місцевим судом правильно визнані безпідставними з огляду на очевидність самої дорожньо-транспортної пригоди, її обставин та наявності беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_4, яким судом надано належної оцінки в постанові. Посилання захисника останньої на неправомочність повноважень представників потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 є слушними, однак судом вже було прийнято рішення щодо їх участі у розгляді справи, а ці порушення не є істотними, так як ніяким чином не спростовують висновків суду щодо оцінки доказів та доведеності винуватості ОСОБА_4, тобто не впливають на суть ухваленого судового рішення навіть без пояснень останніх.

Сам протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено в загальних межах відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, згідно яких право встановлювати обставини події правопорушення на цій стадії провадження, як й надавати певні докази до суду на свій розсуд, належить виключно органам поліції, а тому посилання в апеляційній скарзі на зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення не усіх обставин та наслідків ДТП та їх учасників, є безпідставним. Такі вимоги є предметом розгляду за іншими процедурою та формою судочинства.

Таким чином, слід визнати, що даних, які б спростовували висновки місцевого суду в цій частині, апеляційна скарга не містить, і в суді апеляційної інстанції такі докази стороною захисту надані не були.

А тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про недоведеність винуватості ОСОБА_4 та відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2017 року щодо ОСОБА_4 змінити.

Виключити з постанови суду посилання на пошкодження транспортного засобу «HYUNDAI ELANTRA», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, та визнання останньої потерпілою, внаслідок вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_9