Справа № 157/1163/17
Провадження №3/157/142/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гордійчук В.М., за участю секретаря Вавдіюк Т.О., адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працевлаштованого,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2017 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_2 по вул. 1 Травня в м. Камені-Каширському керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», номерний знак DOR 002, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_2 при розгляді справи свою винність у вчиненому адмінправопорушенні не визнав та пояснив, що 16 лютого 2017 року автомобілем не керував, а працівники поліції діяли в незаконний спосіб.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненому адмінправопорушенні доведена при розгляді справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 988840 від 16 лютого 2017 року ОСОБА_2 по вул. 1 Травня в м. Камені-Каширському керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg», номерний знак DOR 002.

Працівник поліції ОСОБА_3, що складав даний протокол, пояснив під час розгляду справи, що у відділ поліції поступило повідомлення, що в центрі міста автомобіль марки «Volkswagen Touareg», номерний знак DOR 002, під час руху робить небезпечні маневри, у звязку з чим вони разом із ОСОБА_4 виїхали на місце. Даний автомобіль рухався зі сторони магазину «Орбіта» на площі Культури до вулиці 1 Травня м. Каменя-Каширського. Вони автомобілем поліції із увімкненими проблисковими маячками почали переслідувати названий автомобіль і зупинили його на вул. 1 Травня навпроти супермаркету «Наш край». За кермом автомобіля був ОСОБА_2, який спочатку вийшов із нього, а потім намагався зачинитися в ньому, однак йому перешкодив це зробити ОСОБА_4

Дані пояснення підтвердив свідок ОСОБА_4 та пояснив, що він дійсно разом із ОСОБА_3 зупиняли ОСОБА_2, який керував автомобілем і доставляли його на освідування в райлікарню.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 16 лютого 2017 року бачив ОСОБА_2, якого знав раніше, який, перебуваючи у нетверезому стані, поводив себе неадекватно, заблокував виїзд, а потім керував автомобілем, у звязку з чим він повідомив поліцейських, оскільки боявся за негативні наслідки від керування автомобілем ОСОБА_2

Із оглянутих в судовому засіданні поданих записів із камер відеоспостереження та камери мобільного телефону вбачається, що ОСОБА_2 дійсно керував вищеназваним автомобілем і був зупинений працівниками поліції.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі.

Покликання ОСОБА_2 та його представника на те, що відеоспостереження не є доказом, не заслуговує на увагу, оскільки оглянуті під час розгляду даної справи подані відеозаписи підтверджують інші докази, зокрема пояснення поліцейських та свідка. Те, що вони подані під час розгляду справи, не є порушенням законодавства при розгляді даної категорії справ про адміністративні правопорушення.

Як убачається із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_6 лікар Камінь-Каширської ЦРЛ, який проводив освідування ОСОБА_2, пояснив при розгляді справи, що останній відмовився проходити тест на стан алкогольного спяніння із застосуванням алкотестера, однак із візуальних ознак, а саме: запаху алкоголю із ротової порожнини, хиткої ходи, неадекватної поведінки, розширених зіниць, почервоніння шкірних покривів обличчя, ним зроблено висновок, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_2 відмовився підписувати даний висновок і отримувати його копію.

Дані пояснення підтвердила свідок ОСОБА_7, яка була присутня під час освідування як медсестра і особисто пропонувала продувати прилад визначення алкогольного спяніння.

Покликання ОСОБА_2 на те, що із свідком ОСОБА_6 в нього склались неприязні стосунки, до уваги не приймається, оскільки це заперечив сам свідок і пояснив, що дійсно у 2009 році в нього була суперечка із ОСОБА_2 із-за дівчини, але підстав вважати що це вплинуло на висновок немає.

Крім вищеперелічених доказів, винуватість ОСОБА_2 у вчиненому адмінправопорушенні підтверджується також актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16 лютого 2017 року.

На підставі повного та обєктивного дослідження доказів, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно керував автомобілем у стані алкогольного спяніння і його заперечення спростовано так як і те, що працівники поліції діяли в порушення діючого законодавства.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та виходячи із санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є підстави для накладення адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», у звязку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 284 ч.1 п. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби з нього може бути стягнено подвійний розмір штрафу 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Камінь-Каширського районного суду.

Суддя: В. М. Гордійчук