Провадження №3/337/687/2017
Справа № 337/1923/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук Ігор Григорович, розглянув матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, відомості про ідентифікаційний номер відсутні, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, притягувався до адміністративної відповідальності 28.11.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 130 ч.1 КУпАП до штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

за ст. 130 ч.2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

06.06.2017 року ОСОБА_1 о 01 годині 45 хвилин по вул. Хортицьке шосе, 44 в м. Запоріжжя керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Тим самим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, скоївши, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1, та його представник, у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту ч.2 ст.268 КУпАП випливає, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов'язковою.

Реалізуючи принцип правової визначеності в ст.38 КУпАП, передбачені строки накладення адміністративного стягнення, в межах яких уповноважена особа держави може накласти адміністративне стягнення.

Судом приймалися передбачені законодавством дії щодо розгляду справи у визначений у ст.38 КУпАП строк. Про призначення справи до розгляду ОСОБА_1 був повідомлений, однак не зявився через перебування на лікуванні, яке розпочалось з дня який передує судовому засіданню, про що надав відповідне клопотання. Інші судові повістки ОСОБА_1 не отримував, не зявившись до органів пошти, всі судові повістки, які направлені на адресу проживання ОСОБА_1, повернуті до суду із позначкою «за не запитом», та відповідно у судові засідання не зявлявся, хоча на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи. ОСОБА_1 був обізнаний про факт складання щодо нього адміністративного протоколу. Суд вважає, що ОСОБА_1 мав обєктивну можливість особисто, в повній мірі реалізувати свої права передбаченої ст.286 КУпАП. Осатаній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Представник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, однак до суду не зявився. Надав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що ОСОБА_1 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, з огляду на наведене, вважає, що справа підлягає розгляду за відсутності правопорушника, та це не буде порушенням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки у матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом, який був укладений ще 22.04.2017 року.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.1 указаної угоди адвокат повинен був представляти інтереси ОСОБА_1 також і в судах, а той у свою чергу зобовязаний забезпечувати адвоката необхідною інформацією.

Чергове відкладення розгляду справи, на думку суду, приведе до завдання шкоди інтересам правосуддя і порушення судом розумних строків розгляду справи щодо ОСОБА_1, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 217195 серії БР від 06.06.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 до протоколу, в яких він не заперечував відмову від проходження огляду на стан спяніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом правопорушення.

Під час розгляду справи, будь-яких порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 217195 від 06 червня 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Також, вказівка ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції, судом не приймається до уваги, так як в матеріалах справи відсутні, та у судовому засіданні не надано даних про те, що ОСОБА_1 були оскаржені в установленому Законом порядку ці дії працівників поліції.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Та за ч.2 ст. 130 КУпАП за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозвязку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Жодних порушень під час складання протоколу та оформлення матеріалів справи з боку поліцейського, які б тягли недопустимість зібраних ним доказів, судом під час розгляду справи не встановлено. З відеозапису подій, що безпосередньо досліджувався судом, вбачається, що поліцейськими були дотримані вимоги діючого законодавства, що регулюють дані правовідносини.

При цьому, суд враховує, що ніяких належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення та причетність до нього ОСОБА_1, останній та його захисник суду не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Не визнання ОСОБА_1 своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення суд вважає як намагання уникнути відповідальності.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 130 ч. 2 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, повторно.

При визначенні міри та виду покарання ОСОБА_1, відповідно до положеннями ст. 34, 35 КУпАП, суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.130 ч. 2, 221, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Одержувач: ГУК у Запорізькій області, 21081300, Код , Код МФО: 813015, Рахунок: 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, тобто 40800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір (01601, м. Київ, вул. Липська 18/5, Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача: 820019 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) в розмірі 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Строк предявлення постанови до виконання _____________________20___ року.

Суддя: І. Г. Кучерук