Справа № 346/4031/16-п
Провадження № 33/779/2/2017
Категорія ч.1,ч.3 ст.41 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Башуцького І.Я.

та захисника особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, адвоката Атаманюк В.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року, якою закрито провадження у справі про притягнення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого на посаді директора приватного підприємства «Прикарпатський експрес», громадянина України,

до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу№09-04-0052/275 про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року ОСОБА_5, працюючи на посаді директора приватного підприємства «Прикарпатський експрес» допустив порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці - ст. 24 КЗпП України, що виразилось в допущенні працівника - ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору.

Крім того, згідно з протоколом №09-04-0052/274 про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року ОСОБА_5, працюючи на посаді директора приватного підприємства «Прикарпатський експрес» допустив порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме:

- ст. 48 КЗпП України, що виразилось в неведенні трудової книжки на ОСОБА_2;

- ст. 116 КЗпП України, що виразилось в непроведенні повного розрахунку при звільненні працівника ОСОБА_2

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року відповідно до п.7 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.3 ст. 41 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову Коломийського міськрайонного суду від 28 жовтня 2016 року незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Посилається на те, що суддя місцевого суду в порушення вимог ст.ст.245,251,280 КУпАП однобічно, неповно та не об'єктивно з'ясував обставини даної справи, та тільки на підставі пояснень ОСОБА_5, визнав його невинним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 41 КупАП. При цьому, суддя не взяв до уваги дані, зазначені у письмових доказах по справі, зокрема не дослідив: протоколи про адміністративні правопорушення; бланки підтвердження діяльності, які складені та затверджені ПП «Прикарпатський експрес»; закордонний паспорт ОСОБА_2 із відмітками про перетин кордону; листи ТДВ «Івано-Франківське ОПАС» та інші докази, відповідно до яких в діях ОСОБА_5 вбачаються порушення вимог статей 24, 47, 117 КЗпП України, ст. 41 КУпАП.

Також апелянт, зазначає, що судом першої інстанції були порушені його процесуальні права, як потерпілого, передбачені ст.277-2 КУпАП, оскільки його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, а також не взято до уваги подані ним до суду письмові пояснення (з додатками).

Крім того, потерпілий звертає увагу на те, що згідно Порядку проведення інструктажів та стажування водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 05.08.2008 № 975, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2008 за № 776/15467 та додатку 3 до нього, водії допускаються до стажування тільки після прийняття їх на роботу, а також в листі про стажування від 02.01.2015 р., який долучено ОСОБА_5 до матеріалів даної справи, та на який суд послався у постанові, чітко вказано про те, що водій ОСОБА_2 прийнятий на роботу на транспортний засіб Сетра-217.

Також, стверджує, що неодноразово звертався до директора ПП «Прикарпатський експрес» ОСОБА_5 з приводу надання інформації щодо його заяви про звільнення, однак жодної інформації від підприємства так і не отримав, і лише після того, як звернувся в Косівський районний суд Івано-Франківської області із позовом до ПП «Прикарпатський експрес» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов'язання вчинити дії, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди, йому стало відомо про наказ від 17.11.2015 № 27 про його звільнення. Тому, вважає, що суд безпідставно взяв до уваги неправдиві та непідтверджені жодним доказом твердження ОСОБА_5 про те, що він не мав можливості провести з ОСОБА_2 повний розрахунок, оскільки останній після звільнення покинув приміщення ПП «Прикарпатський експрес» і протягом певного часу не виходив на зв'язок.

Апелянт також вважає, що провадження у справі може бути закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням передбачених законом строків накладення стягнення, лише при наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, однак, ці вимоги закону місцевим судом при розгляді даної справи належним чином не виконані.

Просить скасувати постанову суду та постановити нову постанову, якою визнати директора приватного підприємства «Прикарпатський експрес» ОСОБА_5 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 3 ст. 41 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, передбачених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Башуцького І.Я., який підтримав доводи поданої апеляційної скарги і просив її задовольнити, заслухавши пояснення захисника особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, адвоката Атаманюк В.М., який просив залишити постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд прийшов до висновку, що вказані у протоколі № 09-04-0052/275 від 08 липня 2016 р. фактичні дані про те, що ОСОБА_5, як директором приватного підприємства «Прикарпатський експрес» порушено вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме допущено працівника до роботи без укладення трудового договору, не відповідають дійсності, оскільки в даному випадку директор ПП «Прикарпатський експрес» діяв в межах законодавства і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення

Разом з тим, суд першої інстанції, встановивши вищевказані обставини, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не закрив провадження по вищевказаному адміністративному правопорушенню у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту резолютивної частини постанови суду вбачається, що адміністративне провадження у справі щодо ОСОБА_5 за ч.1, ч.3 ст.41 КУпАП було закрито на підставі ст.38 КУпАП України у зв'язку з закінченням строків накладення стягнення.

Зі змісту апеляції потерпілого ОСОБА_2 та пояснень його представника адвоката Башуцького І.Я. вбачається, що висновки суду щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_5 не відповідають дійсності і були зроблені судом в порушення вимог ст.ст.245,251,280 КУпАП в результаті однобічного, неповного та необ'єктивного встановлення обставини на підставі неперевірених належним чином пояснень ОСОБА_5

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини висновки суду, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_5

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані в протоколі № 09-04-0052/274 від 08.07.2016 р. фактичні дані про те, що ОСОБА_5 порушені вимоги ст. 48 КЗпП України, що виразилось в неведенні трудової книжки на ОСОБА_2 та порушені вимоги ст. 116 КЗпП України, що виразилось в непроведенні повного розрахунку при звільненні працівника ОСОБА_2 не доведені сукупністю доказів, досліджених судом першої інстанції.

Вищевказаний висновок суду щодо недоведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі № 09-04-0052/274 від 08.07.2016р. не має преюдиціального значення, оскільки не встановлює будь якого факту і не суперечить рішенню про закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП України у зв'язку з закінченням строків накладення стягнення.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Статтею7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду продовжувати судовий розгляд справи з метою належної перевірки даних вказаних в протоколах про адміністративні правопорушення після збігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своїй апеляції потерпілий ОСОБА_2 не заперечує проти того, що провадження у справі необхідно закрити у зв'язку із закінченням строків накладення стягнення.

Вищевказане рішення апеляційного суду не перешкоджає сторонам за наявності спору про права та обов'язки цивільного характеру, скористатись своїм правом на доступ до суду та вирішити спір у цивільному судочинстві під час якого встановити обставини, які мають істотне значення для його правильного та об'єктивного вирішення.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами апеляції не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_5 за ч.1, ч.3 ст.41 КУпАП змінити та виключити з її мотивувальної частини висновки суду, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_5

В решті постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_5 за ч.1, ч.3 ст.41 КУпАП на підставі ст.38 КУпАП України у зв'язку з закінченням строків накладення стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франкіської області О.П. Васильєв