Справа № 569/1692/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Ореховська К.Е., за участю представника Рівненської митниці ОСОБА_1 та захисника особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ТзОВ «Амадін Компані», зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, у скоєнні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу, №0051/204000000/17 від 23.01.2017 року, що директор ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» ОСОБА_3 вчинила дії спрямовані на переміщення товарів за митними деклараціями №204020000/2015/012638 від 07.11.2015року, №204020000/2015/012645 від 07.11.2015 року, №204020000/2015/012647від 08.11.2015року №204020000/2015/013014 від 14.11.2015року, №204020000/2015/013016 від 14.11.2015 року, №204020000/2015/013018 від 15.11.2015 року №204020000/2015/013030 від 16.11.2015 року, №204020000/2015/013380 від 21.11.2015 року, №204020000/2015/013393 від 22.11.2015 року. №204020000/2015/013753 від 28.11.2015 року, №204020000/2015/013757від 28.11.2015 року, №204020000/2015/013759 від 28.11.2015 року, №204020000/2015/013761 від 28.11.2015року, №204020000/2015/013768 від 29.11.2015 року, №204020000/2015/01414 від 05.12.2015року, №204020000/2015/014145 від 05.12.2015 року, №204020000/2015/014146 від 05.12.2015 року, №204020000/2015/014464 від 12.12.2015 року, №204020000/2015/014466 від 12.12.2015 року, №204020000/2015/014467 від12.12.2015 року, №204020000/2015/01480 від 19.12.2015року, №204020000/2015/014804 від 19.12.2015 року, №204020000/2015/014806 від 19.12.2015 року загальною вартістю 15 879920 грн. 30 коп. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, виданих від імені компанії «LIM FLOR B.V.» документів (інвойсів), які містять неправдиві відомості, щодо вартості товарів.

Як підставу до переміщення товарів через митний кордон України до митного контролю було подано Invoice №V1439 від 05.11.2015 року, Invoice №V 1438 від 05.11.2015 року, Invoice №V 1441 від 06.11.2015 року Invoice №V 1450 від 12.11.2015 року, №V 1450/1 від 12.11.2015 року, Invoice №V 1449 від 12.11.2015 року, Invoice №V1450 від 12.11.2015 року, Invoice №V1448 від 12.11.2015 року, Invoice №V1463 від 19.11.2015 року, Invoice №V1463/1 від 19.11.2015 року, Invoice №V1468 від 20.11.2015 року, Invoice №V1475 від 26.11.2015 року, №V1470 від 26.11.2015 року, Invoice №V 1471 від 26.11.2015 року, Invoice №V1473 від 26.11.2015 року, Invoice №V1475 від 27.11.2015 року, Invoice №V1483 від 03.12.2015 року, Invoice №V1483/1 від 03.12.2015 року, Invoice №V1484 від 03.12.2015 року, Invoice №V 1481 від 03.12.2015 року, Invoice №V1491 від 10.12.2015 року, Invoice №V1484 від 10.12.2015 року, Invoice №V1492 від 10.12.2015 року, Invoice №V1506 від 17.12.2015 року, Invoice №V1508 від 17.12.2015 року, Invoice №V1507 від 17.12.2015 року.

Відповідно до поданих до митного контролю документів, вказані товари ввезено на адресу ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» , м.Київ контрактом №2110 від 21 жовтня 2015 року, укладеним із компанією «LIM FLOR B.V.». Відправником товарів супровідних документах зазначено компанію «LIM FLOR B.V.».

ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» (, м.Київ), подано, а Рівненською митницею ДФС після виконання всіх митних формальностей, значених до заявленого митного режиму «імпорт», проведено митне оформлення варів за МД №204020000/2015/012638 від 07.11.2015 року, 204020000/2015/012645 від 07.11.2015 року, №204020000/2015/012647від 11.2015 року, 204020000/2015/013014 від 14.11.2015 року, 204020000/2015/013016 від14.11.2015 року, №204020000/2015/013018 від 14.11.2015 року, №204020000/2015/013030 від 16.11.2015року, 204020000/2015/013380 від 21.11.2015 року, №204020000/2015/013393ВІТІ,2015 року,№204020000/2015/013753від 28.11.2015 року, 204020000/2015/013757від 28.11.2015 року, №204020000/2015/013759 від 28.11.2015 року, №204020000/2015/013761 від 28.11.2015 року, 204020000/2015/013768 від 29.11.2015 року, №204020000/2015/014141 від 05.12.2015року, №204020000/2015/014145від 05.12.2015 року, 204020000/2015/014146 від05.12.2015 року, №204020000/2015/014464 від 12.12.2015 року, №204020000/2015/014466 від 12.12.2015 року, 204020000/2015/014467 від 12.12.2015 року, №204020000/2015/014801від 12.12.2015 року, №204020000/2015/014804 від 19.12.2015 року, 204020000/2015/014806 від 19.12.2015 року та випущено товари у вільний обіг, митне оформлення товарів проведено за митною вартістю 3 640 322,65 гри.

Таким чином, дії ОСОБА_3 призвели до переміщення товарів загальною вартістю 873 371,55 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, а також містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, про що й було складено протокол за ст. 483 ч.1 МК України.

ОСОБА_3 на розгляд справи не з;явилася, про слухання справи сповіщена належним чином.

Захисник особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 просить закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наступні обставини: що у наданих суду письмових поясненнях ОСОБА_3 стверджує, що 21 жовтня 2015 року, нею, з уповноваженою особою компанії «LIM FLOR B.V.» укладено контракт №2110 на поставку товарів. На виконання умов контракту на адресу ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» було поставлено товари на підставі вище зазначених інвойсів, виданих компанією «LIM FLOR B.V.» що підтверджується листом цієї компанії від 28.02.2017 року.Безпосереднє ввезення товарів за цими інвойсами здійснене водіями транспортних компаній.

ОСОБА_3 заявила, що не вносила будь-які відомості, не кажучи вже про неправдиві, до інвойсів, оскільки ці інвойси надавалися їй водіями, які здійснювали перевезення товарів, а вона в цей час знаходилась в офісі ТОВ в м. Києві, і лише внесла ці дані до електронних митних декларацій.

Товари ввезені, згідно зазначених вище інвойсів, на адресу ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» повністю оплачені продавцю. їх перелік, кількість, ціна тощо відповідають спільним з компанією «LIM FLOR B.V.» домовленостям та умовам, укладеного контракту. Ці товари не заборонені до ввезення на митну територію України. Установлені на той час митні платежі сплачені у повному обсязі, на загальну суму 1 476 156 грн. 23 коп., що підтверджується листом ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ».

Заслухавши представника митниці, який просить застосувати штраф, з конфіскацією товару, та захисника особи яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред;явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності. З об;єктивної сторони порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, проявляються у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю яке проявляється у наступних формах:

використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або сховищ, що утруднюють виявлення цих товарів;

шляхом надання одним товарам вигляду інших;

подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості встановленого місця, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно із УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб»єктивна сторона порушення митних правил, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_3 поставлено у вину вчинення цього правопорушення шляхом надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів документів, що містили неправдиві відомості щодо визначення їх вартості.

При цьому, визначаючи суб'єкт відповідальності за вчинення цього порушення митних правил, працівники Рівненської митниці виходили із положень ч. 2 ст. 459 та п. 43 ст. 4 МК України, відповідно до яких, при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб'єктами відповідальності є посадові особи цих підприємств до яких відносяться керівники та інші особи підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов'язків відповідають за додержання вимог встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 14 КУпАП, службові особи несуть відповідальність за вчинення дій, які входять до кола їх службових обовязків.

Аналізуючи викладене, можливо зробити висновок про те, що службова особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.483 МК України, якщо вона в межах своїх службових обов;язків безпосередньо вчиняла дії, передбачені диспозицією цієї статті, або у будь який спосіб сприяла їх вчиненню.

Згідно ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Із матеріалів справи убачається, що митне оформлення товарів, ввезених на адресу ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» проведено, саме, на підставі вище зазначених митних декларацій та інвойсів, оскільки, саме, на них наявні відбитки відповідних митних забезпечень, що власне в суді підтвердив і представник Рівненської митниці ДФС України. У всіх випадках, Рівненською митницею ДФС України, після виконання митних формальностей, визначених до заявленого митного режиму «імпорт» проведено митне оформлення та випущено товари у вільний обіг. Жодного разу рішення про відмову у митному оформленні Рівненською митницею , відповідно до вимог ст.256 МК України, не приймалося.

За приписами ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За змістом ч.1 ст.320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Положеннями ст.336 МК України визначені необхідні форми митного контролю.

Із матеріалів справи убачається, що, саме, вище зазначені митні декларації, з доданими до них товаро-супровідними документами, були надані для митного оформлення, а тому уповноважені особи Рівненської митниці ДФС України мали можливість здійснити митний контроль у формі та обсягах, необхідних для виявлення будь-яких порушень. Наприклад, шляхом проведення огляду товарів, у тому числі для перерахунку та зважування, у разі виникнення сумніву щодо заниження митної вартості залучити працівників відділу тарифів та митної вартості чи відділу контрабанди Рівненської митниці, інших спеціалістів, при потребі відібрати зразки та провести експертизу тощо.

Порівняльний аналіз наданого, під час судового розгляду, тексту запиту ДФС України про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України товарів на адресу ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ» та відповіді на нього дають підстави вважати, що за змістом надана відповідь не містить будь-яких даних про порушення закону при ввезені товарів і може бути використана і в інших матеріалах, оскільки не містить будь-яких даних щодо діяльності ТзОВ «АМАДІН КОМПАНІ».

Те саме стосується і інвойсів, які за доводами Рівненської митниці містять неправдиві відомості. Адже вони виконані іноземною мовою, і це, в свою чергу, позбавляє суд можливості їх дослідити. Не маючи перекладу змісту інвойсів, як митниця може стверджувати, що до них внесені неправдиві відомості. Надані без перекладу і інвойси, що надійшли, за твердженням Рівненської митниці, від митних органів Королівства Нідерланди.

Необхідно зауважити, що згідно пункту другого ч.2 ст.351 МК України, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю субєктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України є підставою проведення документальної невиїзної перевірки.

Тобто, орган доходів і зборів у разі отримання такої інформації зобовязаний провести документальну невиїзну перевірку в порядку, визначеному Митним кодексом України та залежно від її результатів вжити заходів, передбачених Податковим кодексом України, а не вдаватися до адміністративного переслідування.

Отже, доводи Рівненської митниці ДФС України про те, що ввезення товарів здійснене на підставі інших інвойсів матеріалами справи та будь-якими іншими, дослідженими судом, даними не підтверджуються, і є ні чим іншим, як припущеннями.

За змістом ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю можуть бути вчинені лише умисно.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, посадовими особами Рівненської митниці ДФС України до суду не надано жодних доказів щодо протиправності дій ОСОБА_3 при переміщенні товарів на митну територію України та спричинення цими діями шкідливих наслідків.

Укладений ОСОБА_3 контракт відповідає заявленим цілям та не суперечить вимогам національного законодавства України. При переміщенні товарів через митний кордон України у повному обсязі та за усіма видами сплачені, установлені митні платежі. Усі товаросупровідні документи надавалися відправником.

Тобто, дії ОСОБА_3 щодо укладання контрактів та переміщення товарів через митний кордон України не суперечать установленому правопорядку та не спричинили шкідливих наслідків.

Будь-яких інших доказів, у розумінні вимог ст.251 КУпАП. ст.495 МК України, які поза всяким сумнівом доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, посадовими особами Рівненської митниці ДФС України до суду не надано.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Між тим, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_3 вчиняла будь яку із дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, сприяла їх вчиненню, а також про те, що до кола службових обов»язків останньої входило виконання дій, пов»язаних із переміщенням товарів через митний кордон України або вчинення дій, пов»язаних із їх митним оформленням.

Як зазначалось вище, порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, вчиняється із прямим умислом. Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямо) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

У звязку із тим, що ОСОБА_3 не вчинялось будь яких дій, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, то у її діях відсутня і суб»єктивна сторона цього порушення митних правил. Суд вважає, що підставою для адміністративної відповідальності є факт вчинення особою певного адміністративного правопорушення, тобто винне (умисно чи з необережності) вчинення діяння (чи бездіяльності) передбаченого будь яким законом про адміністративну відповідальність, яке посягає на відповідні об»єкти, визначені цим законом, якщо особа, яка вчинила це діяння є суб»єктом відповідного адміністративного правопорушення. Суд вважає, що сам по собі факт зайняття особою будь якої посади, без наявності у її діях/бездіяльності зазначених вище ознак адміністративного правопорушення не може бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, у зв»язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, справа підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 483 ч.1 , 527 МК України, п. 1 ч.І ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про порушення митних відносно ОСОБА_3, за ч.1 ст.483 МК України , - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Протягом десяти днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Ореховська