Номер провадження: 33/785/1341/17
Номер справи місцевого суду: 523/9457/17
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 скаргу на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 24 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець м. Зеленоградськ Калінінградської області Російської Федерації, працевлаштований, зареєстрований та проживає АДРЕСА_2

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, в порушення п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, близько 00 години 10 хвилин 29 травня 2017 року, під час керування автомобілем НОМЕР_1 по вул.Чорноморців, 75, в с.Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області, на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою газоналізатора Драгер в присутності двох свідків. Зазначає, що за кермо вимушений був сісти в зв'язку з погіршенням самопочуття його хворої мати, а тому фактично він діяв в стані крайньої необхідності.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами телефонного зв'язку. З заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутності.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №158878, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в зв'язку з тим, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків (а.с.2).

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2, при цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі ОСОБА_2 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 також визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та пояснив суду, що він вживав алкогольні напої, після чого вимушений терміново їхати до своєї хворої матері.

Крім того, в матеріалах справи на аркушах 4 та 5 містяться пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про те, що вони були запрошений працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, але водій відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер».

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 24 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко