Справа № 323/3157/17
Провадження № 3/323/870/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: Запорізька область, Оріхівський район, смт Комишуваха, вул. Кооперативна, 18, такого, що тимчасово не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

21.11.2017 року з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР № 085977 від 17.09.2017 року щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 17.09.2017 року о 00 год. 50 хв. в м. Запоріжжя по вул. Аваліані, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-1102, реєстраційний номер е1602ок, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан спяніння за на місці зупинки відмовився в присутності двох свідків та «відмовився в медичному закладі».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не зявилась, однак подала письмові заперечення по суті справи, зазначивши, що інкримінованого йому правопорушення не вчиняв, а протокол щодо нього був складений з порушеннями встановленого порядку. Для підтвердження своїх заперечень просив витребувати низку документів, що були оформлені у звязку із складанням протоколу відносно нього.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, також проти протоколу заперечував та пояснив, що, на його думку, у працівників поліції взагалі не було підстав для предявлення ОСОБА_1 вимоги пройти медичний огляд, а сам огляд був проведений з порушеннями, що унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Просив викликати в судове засідання зазначених в матеріалах справи свідків та інспектора, що складав протокол про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наведеної диспозиції випливає, що обєктивна сторона даного правопорушення може полягати у трьох самостійних формах: 1) керування транспортним засобом у стані спяніння;

2) передача керування транспортним засобом особі у стані спяніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

За змістом протоколу, ОСОБА_1 інкримінується саме та третя із зазначених форм даного адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, висновок з цього питання має ґрунтуватись на протоколі та доданих до нього матеріалах.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також інспектор поліції ОСОБА_5 викликались в судове засідання, однак не зявились, про причини неявки не повідомили.

Судом був досліджений відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, як патрульний автомобіль заїхав до двору багатоквартирного будинку, де на ґрунтовій ділянці газону стояв непорушно автомобіль ЗАЗ-1102, реєстраційний номер е1602ок. При наближенні працівників поліції до цього автомобіля з його салону вийшов ОСОБА_1 та інша невстановлена особа. Про наявність в цей момент у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння обєктивно судити неможливо через погану якість відеозапису. Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 не просто відмовлявся від проходження медичного огляду на місці події, а взагалі не розумів, чому у працівників поліції виникло уявлення, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Крім того, ОСОБА_1 висловлював недовіру до належної роботи газоаналізатора, за допомогою якого йому пропонували пройти тест на місці події.

Також із змісту відеозапису зрозуміло, що саме через недовіру до належної роботи газоаналізатора ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі.

Порядок проведення медичного огляду на стан спяніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Таким чином, відмова від проходження огляду на місці зупинки як така ще не є достатньою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та не тягне відповідальності у разі згоди на проходження огляду у медичному закладі. Склад цього правопорушення у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, має місце лише тоді, коли особа відмовилась від його проходження як на місці, так і в закладі охорони здоровя.

Відповідно до п. п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції № 1452 під огляду особи в медичному закладі предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки інших біологічних середовищ.

Всупереч цим вимогам, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, від чого саме ОСОБА_1 відмовився у медичному закладі. У письмових поясненнях свідків також цього не зазначено, інші докази такої відмови відсутні.

Як свідчить доданий до протоколу відеозапис, під час перебування ОСОБА_1 в медичному закладі (Запорізькому обласному наркологічному диспансері) йому не було запропоновано надати зразки біологічного середовища. Відповідно, доказів відмови ОСОБА_1 такого дослідження його біологічного середовища на предмет наявності алкоголю в організмі, цей відеозапис та інші матеріали справи також не містять.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі матеріалами справи, а тим більше наявність у нього в цей момент алкогольного спяніння, - належним чином не підтверджується,.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За наведених вище обставин підстави вважати вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні (в тій формі, яка викладена в протоколі) доведеною відсутні, а тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 247, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6