АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

01.03.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні порушення митних правил за що передбачена відповідальність за ст. 472 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 221630,21 гривень з конфіскацією на користь держави переміщуваного товару.

Не погоджуючись із судовим рішенням , 20.06.2017 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій порушує питання про скасування судового рішення , у зв'язку з його невмотивованістю та незаконністю. Просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року скасувати , а провадження у справі закрити , у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Одночасно подав заяву у якій порушує питання про поновлення строку оскарження постанови оскільки такий пропустив з поважних причин. Вказує , що був присутнім у судовому засіданні разом із довірителем ОСОБА_1, що відбувалося 24.01.2017 року та давали пояснення по суті справи, однак , вважав що судове засідання не закінчилося, так як суд не проголошував судового рішення, а копія такого не направлялася учасникам справи. У подальшому очікував виклику в судове засідання і випадково довідався про існування судового рішення , хоча копія постанови йому не направлялася.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення , апеляційну скаргу та заяву з обґрунтуванням доводів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду , прийшов до висновку, про необхідність повернення скарги особи , що її подала.

Згідно ч.5 ст. 529 МК України , постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку , повертається апеляційним судом особі яка його подала , якщо у поновленні строку відмовлено.

З апеляційної скарги вбачається , що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. З досліджених матеріалів справи та поданої апеляційної скарги вбачається , що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 приймали участь у судовому засіданні 24.01.2017 року за наслідком якого , судом першої інстанції 24.01.2017 року було винесено постанову у справі про порушення митних правил. Відсутність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час проголошення судового рішення не свідчить про те, що судом таке не постановлялося та не проголошувалося.

У подальшому , на виконання вимог ст. 285 КУпАП , відповідно до якої копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, судом на адресу проживання ОСОБА_1 направлено копію постанови суду від 24.01.2017 року (а.с. 105). Копію постанови ОСОБА_1 одержав 06.02.2017 року , про що свідчить штемпель на конверті доданому представником до апеляційної скарги. Митний Кодекс України не передбачає іншого способу вручення постанови суду.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи представника про те, що суд зобов'язаний вручати копію судового рішення і представнику особи, щодо якої її винесено. Нормами МК України та КУпАП не передбачено вручення чи направлення копії постанови представникам осіб , щодо яких її винесено, інакше як за їх заявою.

ОСОБА_2 із заявою про видачу копії постанови суду від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_1 не звертався.

Таким чином, апеляційним судом встановлено , що особа , щодо якої складено протокол про порушення митних правил та її представник брали участь у судовому засіданні, копію постанови ОСОБА_1 одержав поштовим відправленням 06.02.2017 року. Отже , судом першої інстанції дотримано права особи , щодо якої винесена постанова, останній її одержав , однак, представник ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою лише 20.02.2017 року. Зазначені апелянтом відомості про те, що суд першої інстанції на його адресу не направив копію постанови, як поважність причин пропуску строку на її апеляційне оскарження , апеляційний суд оцінює критично та відхиляє, а у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови - відмовляє.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ч.2 ст. 294 КпАП України ,-

П О С Т А Н О В И В:

У поноленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_1 представнику ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу подану на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2017 року щодо ОСОБА_1, повернути ОСОБА_2 , як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженюю не підлягає.

Суддя: