АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Як вбачається із постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, 02.01.2017 року о 16 год. 35хв. в м. Києві пр-т. Героїв Сталінграду, 65-в, водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись із постановою судді першої інстанції, вважаючи її незаконною, необґрунтованою і такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, за яких саме обставин ОСОБА_3 відмовився та щодо якого саме порядку. В матеріалах справи відсутні також належні та допустимі докази того, що ОСОБА_3 пропонували пройти медичний огляд на місці за допомогою технічного засобу. Свідками також були випадкові особи, яких працівник поліції зупинив для проведення формальної процедури - підписання протоколу. Проте, жоден з них не бачив, як ОСОБА_3 керував транспортним засобом, а протокол підписали не на прохання, а на не законну вимогу працівника поліції.

На цих підставах апелянт просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді даної справи суддя суду першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримався, надані докази, які мали значне значення для правильного вирішення справи не оцінив, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді цієї справи суддею до кінця не встановлено фактичні обставини справи, та чи підлягає ця особа адміністративній відповідальності, як не були вони належним чином встановлені працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, позбавив ОСОБА_3 права на захист, розглянувши справу за його відсутності, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП України, не з'ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так, розглядаючи справу по суті суддя фактично відхилив клопотання притягнутої до відповідальності особи про відкладення розгляду справи з поважних причин, а саме хвороба (а.с. 6-7), і без будь-яких підстав, доказів, мотивів, обґрунтувань зробив висновок, що ОСОБА_3 таким чином ухилявся від розгляду справи. При цьому суд не звернув уваги на запис в розписці ОСОБА_3 (а.с.2) про те, що він непрацездатний, що певною мірою підтверджує його заяви про захворювання.

Отже, судом істотно порушено право ОСОБА_3 на захист, що в свою чергу призвело до прийняття помилкового рішення по суті справи.

В апеляційному засіданні ОСОБА_3 надав копію протоколу про адміністративне правопорушення, який був виданий йому на місці складання протоколу і ця копія не відповідає оригіналу протоколу, який реально був розглянутий судом.

Зокрема, в розділі пояснення порушника зазначено від імені ОСОБА_3, що «проходити медичний огляд відмовився, тому, що вживав на з 31.12.2016 на 01.01.2017», який завірено підписом від імені ОСОБА_3

Між тим, порівняння вказаних записів та підпису з реально поданими зразками почерку ОСОБА_3 в його клопотаннях про відкладення розгляду справи та апеляційній скарзі показує очевидну невідповідність записів та підпису від імені ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення, а суд першої інстанції послався заме на цей запис, як на один із доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Пославшись на пояснення свідків відмови ОСОБА_3 від проходження встановленим порядком медичного огляду в лікаря-нарколога та за допомогою технічного приладу «Драгер», суд проігнорував та не оцінив твердження ОСОБА_3 про те, що він наполягав на тестуванні його приладом «Драгер» і отримав відмову працівника поліції.

В апеляційному засіданні ОСОБА_3 також пояснив, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, однак, у зв'язку з тим, що він поспішав, просив пройти огляд на місці за допомогою технічного пристрою «Драгер». Про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я йому були невідомі та працівниками поліції не попереджались. До того ж, свідки, які начебто засвідчували його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння він особисто не бачив, та вважає, що вони не читаючи підписали протокол та пояснення на незаконну вимогу працівників поліції.

До того ж, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підписали протокол та Пояснення, було викликано повісткою (в тому числі намагалися зв'язатися з ними в телефонному режимі) в апеляційне засідання для уточнення наданих ними пояснень, однак, в апеляційне засідання вказані свідки не з'явилися, що дає підстави вважати, що їх участь при складанні протоколу про адміністративне правопорушення була проведена з порушенням встановленого законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, вважаю, що суд першої інстанції не вжив всіх необхідних та достатніх для встановлення істини у справі заходів, не усунув суперечності в доказах, а до того ж, не надав належної правової оцінки винуватості ОСОБА_3

За наявності відзначених недоліків та суперечностей при вирішенні цієї справи, суддя апеляційної інстанції на даний час позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, а матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання. При цьому, задоволення апеляційних вимог ОСОБА_3, в повному обсязі, враховуючи вищевикладене, є передчасним і на даному етапі розгляду справи неможливим.

Під час проведення додаткової перевірки працівникам патрульної поліції необхідно усунути недоліки та суперечності, що присутні в протоколі про адміністративне правопорушення, допитати повторно свідків у встановленому законом порядку, перевірити докази, після чого, за необхідності, повторно направити матеріали справи на розгляд до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисячі двісті) гривень - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Копію постанови направити до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України, для виконання, та до Київської місцевої прокуратури № 5 для здійснення перевірки та контролю.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/1139/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Яценко Н.О.