Провадження № 33/780/1033/17 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 160 27.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі: судді Свінціцької О.П., за участю потерпілого ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого заступником начальника РЕВМ Білоцерківського МВ №1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2017 року, 20.12.2016 року в м. Біла Церква по бул. Олександрійський, 62 ОСОБА_2, являючись посадовою особою - заступником начальника РЕВМ Білоцерківського МВ №1, після проведення ремонтних робіт, в порушення статті 12 Закону України «Про дорожній рух» не відновив дорожнє покриття та не привів його в стан, що забезпечує безпеку дорожнього руху, не встановив інформаційні знаки, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження та завдано матеріальних збитків, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП.

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року провадження у справі закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суддя мотивував тим, що порушення відбулося 20.12.2016 року. Оскільки з моменту вчинення правопорушення минуло більше 3 місяців, особу не може бути піддано адміністративному стягненню, а провадження в справі підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що вказана постанова прийнята без повного та всебічного дослідження обставин справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що суддя в постанові не встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а це позбавляє його можливості на відшкодування йому винною особою завданої шкоди.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківськогоміськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року, посилаючись на те, що його, як потерпілого у даній справі судом першої інстанції не повідомлено про день, час та місце розгляду справи, копію постанови на його адресу також направлено не було, а про наявність постанови стало відомо лише 13.10.2017р. з інтернет ресурсу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_1, який подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підтримав, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення як клопотання, так і самої апеляційної скарги з наступних підстав.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП відноситься до адміністративних правопорушень із матеріальним складом, то ОСОБА_1, як особа, яка зазнала майнової шкоди внаслідок даного адміністративного правопорушення, відповідно до положень ч.1 ст.269 КУпАП є потерпілим у цій адміністративній справі і, відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, має право на оскарження постанови в даній справі.

Причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги, які наведені ОСОБА_1, знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Як вбачається із матеріалів справи, судовий розгляд відбувався у відсутності потерпілого ОСОБА_1, без його виклику до суду. В порушення вимог ст. 285 КУпАП копія постанови від 08.09.2017 року ОСОБА_1 не направлялась. За цих причин ОСОБА_1 був пропущений строк на подачу апеляційної скарги. Однак ці причини пропуску зазначеного строку колегією суддів визнаються поважними і такими, які дають підстави для поновлення вказаного строку, що в свою чергу вказує на обґрунтованість відповідного клопотання та необхідність його задоволення.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про незаконність постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду від 08.09.2017 року щодо ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Так, ця справа була розглянута у відсутності потерпілого ОСОБА_1, чим були порушені його права, передбачені ч.2 ст. 269 КУпАП та гарантовані засадами судочинства передбаченими п.п.1, 3 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Суддею за результатами розгляду справи було прийняте рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. При цьому норма закону, яка регламентує таке закриття, а саме п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП суддею застосована не була. Сама постанова не відповідає вимогам ч.2 ст. 283 КУпАП в частині опису обставин, встановлених при розгляді справи. При цьому суд зважає на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов'язковим і для цього виду постанов. Окрім того, суд звертає увагу на те, що вимоги ч.2 ст. 283 КУпАП про необхідність опису обставин, встановлених при розгляді справи у поєднанні із положеннями ч.4 ст. 61 ЦПК України та ч.4 ст.72 КАС України вказують на необхідність прийняття рішення про доведеність вини чи про невинність особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення. Із урахуванням наведених вище порушень закону постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2017 року щодо ОСОБА_2 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із прийняттям у цій справі нової постанови відповідно до положень п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, про що заявлені вимоги у апеляційній скарзі.

За результатами розгляду даної справи у апеляційному порядку суд приходить до висновку про доведеність того, що ОСОБА_2, являючись службовою особою - заступником начальника РЕВМ Білоцерківського МВ №1, після проведення ремонтних робіт на бул. Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, в порушення статті 12 Закону України «Про дорожній рух» не відновив дорожнє покриття та не привів його в стан, що забезпечує безпеку дорожнього руху, не встановив інформаційні знаки, внаслідок чого 20.12.2016 року поблизу будинку № 62 по бул. Олександрійському м. Біла Церква Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, чим останньому було завдано майнової шкоди. Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП від 23.08.2017 року, щодо якого у ОСОБА_2 не було заперечень; схемою місця ДТП, яка мала місце 20.12.2016 року на бул. Олександрійському поблизу будинку № 62, на якій відображена вибоїна (яма) на проїзній частині даного бульвару із вказівкою на розміри цієї вибоїни (ями), а також автомобіль НОМЕР_2. Відповідно до цієї схеми автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1, отримав пошкодження гуми переднього правого і заднього правового колеса та переднього бампера із правої сторони; поясненнями ОСОБА_4, водія автомобіля HONDA, відповідно до яких вона в'їхала в яму, яка була на проїзній частині бульвару Олександрійського і була заповнена водою, внаслідок ДТП автомобіль отримав пошкодження; заявою ОСОБА_4 про притягнення винних осіб органів, які відповідають за стан дорожнього покриття до відповідальності за завдану шкоду: іншими доказами. Суд звертає увагу на те, що ні дані протоколу про адміністративне правопорушення, ні зазначені вище докази ОСОБА_2 не спростовані, будь-яких даних про те, що ОСОБА_2 не є суб'єктом цього правопорушення, або що в силу покладених на нього службових обов'язків він не відповідає за стан дорожнього покриття, суду не надано. У письмових поясненнях, які ОСОБА_2 надав суду апеляційної інстанції, він жодним чином не спростував і не заперечив наведені вище обставини, а суть його пояснень звелась до підтримання правової позиції судді місцевого суду про закриття провадження у справі.

У зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне прийняти рішення про визнання вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Суд при цьому звертає увагу на те, що нормами КУпАП не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Поряд із цим, враховуючи вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК України та ч.4 ст.72 КАС України щодо обов'язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов'язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення.

Оскільки на час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції закінчилися строки накладення стягнень за адміністративні правопорушення, які передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у цій справі із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП суд,

постановив:

ОСОБА_1 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення-скасувати.

Постановити у цій справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, тобто із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька