Справа № 163/308/17
Провадження №3/163/227/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0034/205050700/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера за вислугою років, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №036201, виданий Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області 27.02.1996 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 09.01.2017 року приблизно о 17 год. 31 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої неоподатковуваної норми, інший товар, а саме, гальмівний барабан 410Х251 Е-Tech 93 r-, Str.02-/T/E 10-01-01-0179, вагою 56 кг, вартістю 2577,04 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ч.1 ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що з дозволеними до переміщеннями через митний кордон України нормами товару він обізнаний та йому було відомо, що придбаний ним товар перевищує норму по вазі, однак для проходження митного контролю обрав смугу руху «зелений коридор», так як вважав, що товар зможе задекларувати й на зазначеній смузі. Під час проходження митного контролю інспектору митниці відразу повідомив про товар, який переміщує, та подав на нього TAX FREE, однак після зважування товару, інспектор вказав, що він перевищує норму по вазі. Митної декларації для письмового декларування товару він не просив, оскільки інспектор митниці відразу повідомив, що відносно нього буде складено протокол про порушення митних правил, а письмове декларування на даному «коридорі» не передбачене. За викладених обставин, вважає, що переміщуваний товар він задекларував в усному порядку, а за порушення правил проходження спрощеного митного контролю просив призначити йому мінімальний штраф та вилучений товар повернути для розмитнення.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0034/205050700/17 від 09.01.2017 року (а.с.1-4); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 09.01.2017 року (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2017/001702 від 09.01.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2 товару вагою 87,2 кг (а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.01.2017 року (а.с.7); копією TAX FREE FOR TOURISTS від 04.01.2017 року №S01 17000170, відповідно до якого загальна вартість переміщуваного ОСОБА_2 товару становить 2050,91 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 09.01.2017 року (100 польських злотих = 631,9525 грн.) складає 12960,78 грн., що еквівалентне 469,53 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2760,3684 грн. (а.с.9); службовою запискою старшого державного інспектора митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 09.01.2017 року (а.с.10).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, частина якого перевищила дозволену неоподатковувану норму, визначену у ч.1 ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору», при усному опитуванні інспектором митниці він повідомив про переміщуваний ним товар, а також предявив TAX FREE, яке у собі включало увесь переміщуваний товар, свідчать не про що інакше, як про здійснення усного декларування.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Зазначене дає підстави для висновку, що про наявність в автомобілі товару в повному обсязі,інспектору митниці було відомо до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких переміщуваний ОСОБА_2 товар був заявлений до митного контролю в усній формі, що, в силу положень ст.257 МК України, свідчить про його усне декларування та дає підстави для висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, є пенсіонером за вислугою років, перебування на його утриманні двох дітей, з яких одна - син ОСОБА_5 є неповнолітнім, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений товар підлягає поверненню ОСОБА_2 після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0034/205050700/17 від 09.01.2017 року, гальмівний барабан 410Х251 Е-Tech 93 r-, Str.02-/T/E 10-01-01-0179, вагою 56 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6