Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1073/17
Провадження № 3/553/662/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.05.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Новака Ю.Д.,

при секретарі Кочарян С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м.Полтаві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 КУпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

З Управління патрульної поліції у м.Полтаві до суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Захисник-адвокат притягуємого ОСОБА_1- ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №235752 на доопрацювання для усунення порушень. Своє клопотання обгрунтовував тим, що відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 «у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол)». Проте, ознайомившись з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення та доданими до матеріалів відеозаписами з реєстратора працівника поліції, які знаходяться в матеріалах справи виявив, що на першому відеозаписі з назвою «» зафіксовано, що він проводився з 23 год. 47 хв. 59 сек. 26.04.2017 року, при цьому автомобіль Renаult Kengoo д.н.з. ВІ 7666СЕ, як вбачається з відеозапису, рухається в проміжок часу з 23.48.28 год. 26.04.2017 року до 23.47.59 год. 26.04.2017 року (момент зупинки автомобіля). Натомість в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення БР №235752 зазначено, що правопорушення вчинене 27.04.2017 року о 00.05 год., що не відповідає дійсності і таким чином в протокол про вчинення адміністративного правопорушення внесено неправдиві відомості, які не відповідають дійсності. Також всупереч п.9 Інструкції в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що «керував з явними ознаками алкогольного спяніння..», в той час, як в ч.1 ст.130 КУпАП зазначено, що відповідальність передбачена за « керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння..». З відеозапису з назвою «» вбачається, що з ОСОБА_1 в автомобілі знаходилася ще одна особа, яка є свідком, і може підтвердити або заперечити факт вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв, проте вказана особа працівниками поліції не встановлена та не опитана, що суперечить п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, де зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Крім того до протоколу про адміністративне правопорушення не додано ніяких документів, які свідчать про те, що працівники поліції намагалися встановити та опитати особу, яка була з ОСОБА_1 в його автомобілі, під час зупинки транспортного засобу. Було порушено вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, яка наголошує на конкретний порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Але нічого з вказаного на цій стадії (складення протоколу) вказаною посадовою особою - патрульним поліцейським, виконано не було, хоча в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування за допомогою алкотестера «Драгер», проте на відеозаписах не тільки не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування за допомогою алкотестера «Драгер» чи інших спеціальних технічних засобів, а навіть не зафіксовано пропозиції пройти освідування за допомогою спеціального технічного засобу. Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, що тільки: «у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.» Тобто патрульним було порушено ч.2 ст.266 КУпАП, а саме порушення порядку проведення такого огляду. Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. В звязку з чим, невиконання інспектором роти № 3 батальйону УПП у м.Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_3 вимог ч.2 ст.266 КУпАП (тобто не проведення первинного огляду з використанням спеціальних технічних засобів), у подальшому, також роблять незаконною її вимогу щодо проведення такого огляду в закладах охорони здоровя, а також роблять незаконним складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та вилучення посвідчення водія. Тому у вказаному протоколі не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того прямо вимагає ст.ст.251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було проведено обовязкового у таких випадках огляду особи на стан спяніння, у порядку і етапності передбачених законом. І навпаки, поняті зазначені в протоколу про адміністративне правопорушення та свідок, який знаходився в автомобілі ОСОБА_1 зможуть підтвердити, що ОСОБА_1 працівниками поліції навіть не пропонувалося пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, як підтверджується це і відеозаписами з реєстратора поліцейського, долученими до протоколу. Також з відеозаписів, доданих до протоколу вбачається, що працівниками поліції, в порушення п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, де зазначено, що «при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». ОСОБА_1 не було розяснено його права, зокрема права на правову допомогу. Навпаки, коли ОСОБА_1 заявив, що викликав адвоката і подальші дії буде проводити за його участю (що зафіксовано на відеозаписі), працівники поліції відповіли, що «в них немає часу» і « на даному етапі адвокат не потрібний», що є явними порушеннями прав ОСОБА_1 Таким чином було порушено право на захист ОСОБА_1 Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не додано будь яких документів, які б підтверджували чи заперечували факт звернення патрульних поліцейських до Центру вторинної правової допомоги з метою забезпечити ОСОБА_1 конституційне право на правову допомогу, оскільки останній на відеозаписі заявляв, що він бажає скористатися послугами захисника. До протоколу про адміністративне правопорушення БР № 235752 в якості доказів додані відеозаписи з камери патрульного поліцейського, а саме три відео файли з назвами «», «», «». При перегляді вказаних відеозаписів, встановлено, що вони є фрагментарними, тобто нарізаними з повного відеозапису, оскільки перший запис триває з 23.48.28 год. 26.04.2017 року по 23.52.58 год. 26.04.2017 року, другий запис з 23.58.04 год. 26.04.2017 року по 00.03.00 год. 27.04.2017 року, третій запис триває з 00.24.56 год. 27.04.2017 року по 00.26.22 год. 27.04.2017 року. Таким чином вбачається, що до суду, з метою приховування доказів та спотворення фактичних обставин, надано не всі відеозаписи з нагрудної камери поліцейського або свідомо запис вівся з перервами, що є грубим порушенням п.3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 року №100, де зазначено, що запис повинен бути безперервним і відображає упереджену позицію щодо ОСОБА_1, порушуючи презумпцію невинуватості. На доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відео зазначено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було зупинено за начебто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме порушення п.9.2.б ПДР не подання сигналу світловими показчиками повороту відповідного напрямку. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення жодного зазначення про це немає, що свідчить про безпідставність зупинення автомобіля, яким керував ОСОБА_1 Також з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся ні від проходження огляду на встановлення стану спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів (чого йому взагалі працівники поліції не пропонували в порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735) ні від проходження освідування в закладі охорони здоровя, що свідчить про безпідставність складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. На доданих до протоколу про адміністративне порушення відеозаписах, а саме: «», «» взагалі неможливо ідентифікувати особу, якій працівники поліції пропонують поїхати до медичного закладу для освідування і яка погоджується поїхати до медичного закладу, оскільки на вищезазначених відео видно лише тулуб особи і зовсім не видно його обличчя. З відеофайлу, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення з назвою «» вбачається, що особа, ідентифікувати яку не можливо, оскільки не видно її обличчя, примусово утримується патрульними поліцейськими за руки, що є обмеженням пересування особи, тобто одним з поліцейських заходів. Проте до протоколу про адміністративне правопорушення не додано ніяких матеріалів, які б обґрунтовували застосування цього заходу, підтверджували доставку затриманої особи до відділу поліції та складання протоколу затримання, що є порушенням працівниками поліції вимог до застосування обмеження пересування особи, викладених в Законі України «Про національну поліцію». Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані відеозаписи з реєстраторів інших патрульних поліцейських, які зможуть підтвердити або спростувати відмову ОСОБА_1 від проходження освідування в медичному закладі, оскільки на останньому відеозаписі, наданому в суд чітко вбачається, що крім екіпажу, який зупинив транспортний засіб, на місці зупинки знаходиться ще мінімум один екіпаж патрульної поліції. Також на жодному відеозаписі, наданому до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження медичного освідування за допомогою спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоровя, а навпаки зафіксовано лише неодноразову згоду пройти освідування, що унеможливлює порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши клопотання захисника-адвоката притягуємого - ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

На підставі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Європейським Судом з прав людини при розгляді заяв про дотримання прав людини при притягненні до адміністративної відповідальності (рішення у справі Лутца від 25.08.1987 року) застосовуються положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою забезпечується право кожного на справедливий розгляд його справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Порушення справи про адміністративне правопорушення вчинюється за наслідками адміністративного проступку. Зазначені дії закріплюються складанням протоколу, що є єдиною підставою для розгляду адміністративної справи про будь-яке правопорушення. Інші документи не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, але на їх основі може бути складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, а тому в протоколі повинні об'єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 року № 1376, положення якої розповсюджуються і на патрульну поліцію як структурний підрозділ Національної поліції.

Згідно частини 1 статті 254 КУпАП та пункту 1 Інструкції лише про вчинення адміністративного правопорушення уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом, на якому проставлено відповідні серія і номер (п. 5 Інструкції).

Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 Інструкції).

Відповідно до пункту 9, при складанні Протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

-у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

-у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

-у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, імя та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

-у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

-у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

-у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

-у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 11 Інструкції).

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами (п. 12 Інструкції).

Особі, стосовно якої складається протокол, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі (п. 13 Інструкції).

До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи) (п. 15 Інструкції).

Як вбачається із матеріалів справи патрульними не в повній мірі дотримано вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 та не надано до адмінсправи в повній мірі доказів для повного, всебічного та об»єктивного розгляду справи.

Так згідно протоколу серії БР № 235752 зазначено, що ОСОБА_1 «керував з явними ознаками алкогольного спяніння…та відмовився у присутності двох свідків від проходження медичного огляду в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» та у ПОНД», проте, в ч.1 ст.130 КУпАП зазначено, що відповідальність передбачена за «керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння..».

Згідно відеозапису «» видно, що з притягуємим ОСОБА_1 в автомобілі знаходилася ще одна особа, яка є свідком тих подій які відбулися, проте, вказана особа працівниками поліції не встановлена та не опитана, як вбачається із матеріалів справи та суперечить п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, де зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). До протоколу про адміністративне правопорушення не додано ніяких документів, які свідчать про те, що працівники поліції намагалися встановити та опитати особу, яка була з ОСОБА_1 в його автомобілі, під час зупинки транспортного засобу.

Ч.2 ст. 266 КУпАП наголошує на конкретний порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, яка прямо вказує на наступне: «огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків». Такі ж вимоги зазначені в «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Проте, як вбачається із матеріалів справи та наявних в ній доказів, суд позбавлений можливості в повній мірі перевірити це, а саме, що посадовою особою - патрульним поліцейським, як зазначено в протоколі, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп»яніння за допомогою алкотестера «Драгер». На відеозаписах, які надано до суду не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер» чи інших спеціальних технічних засобів, також не зафіксовано пропозиції пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Тому вимога працівника поліції одразу провести огляд в закладі охорони здоровя, минаючи первинну стадію огляду з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, яка прямо передбачена ч.2 ст.266 КУпАП, може свідчити про порушенням порядку проведення такого огляду.

Невиконання водієм вказаних правил, згідно ст.251 КУпАП повинні бути доказані: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи». А згідно ст.252 КУпАП: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

З матеріалів справи суд позбавлений можливості перевірити такі факти, оскільки в протоколі не зафіксований, як того прямо вимагає ст.ст.251, 279, 266 КУпАП, обовязковий у таких випадках огляд особи на стан спяніння, у порядку і етапності передбачених законом. Поняті зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в своїх поясненнях зазначають, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння як за допомогою алкотестера «Драгер» та і в ПОНД, проте, як вбачається із відеозапису, доданого до протоколу, таких даних на ньому не має, які б свідчили, що ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Також з доданих відеозаписів не видно, що працівниками поліції, згідно п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розяснювалися його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та, зокрема, право на правову допомогу.

Так, згідно відеозапису, ОСОБА_1 заявляв, що викликав адвоката і подальші дії буде проводити за його участю, проте працівники поліції відповіли, що « на даному етапі адвокат не потрібний», що може бути явним порушеннями прав ОСОБА_1 на захист, а тому суду після доопрацювання даного адмінматеріалу необхідно надати докази та документи, які б підтверджували факт звернення патрульних поліцейських до Центру вторинної правової допомоги з метою забезпечити ОСОБА_1 право на правову допомогу, оскільки останній на відеозаписі заявляв, що він бажає скористатися послугами захисника, або надання самому притягуємому можливості викликати та дочекатись свого захисника.

До протоколу про адміністративне правопорушення БР № 235752 в якості доказів додані відеозаписи з камери патрульного поліцейського, а саме три відео файли з назвами «», «», «». При перегляді вказаних відеозаписів, встановлено, що вони є фрагментарними. Згідно даних відео вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було зупинено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме порушення п.9.2.б ПДР не подання сигналу світловими показчиками повороту відповідного напрямку. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення жодного зазначення про це немає, як і того чи виносилась відповідна постанова відносно ОСОБА_1

З досліджених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду на встановлення стану спяніння, в жодному відео файлі не має чіткої відмови від проходження відповідного огляду. Натомість на доданих до протоколу про адміністративне порушення відеозаписах, а саме «», «» неможливо ідентифікувати особу, якій працівники поліції пропонують поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп»яніння і яка погоджується поїхати до медичного закладу, оскільки на вищезазначених відео видно лише тулуб особи і зовсім не видно його обличчя.

З відео файлу, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення з назвою «» вбачається, що особа, ідентифікувати яку не можливо, оскільки не видно її обличчя, примусово утримується патрульними поліцейськими за руки, що є обмеженням пересування особи, тобто одним з поліцейських заходів. Проте до протоколу про адміністративне правопорушення не додано ніяких матеріалів, які б обґрунтовували застосування цього заходу, підтверджували доставку затриманої особи до відділу поліції та складання протоколу затримання.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додані відеозаписи з реєстраторів інших патрульних поліцейських, які зможуть підтвердити або спростувати відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп»яніння в медичному закладі, оскільки на останньому відеозаписі, наданому в суд чітко вбачається, що крім екіпажу, який зупинив транспортний засіб, на місці зупинки знаходиться ще мінімум один екіпаж патрульної поліції.

Також на жодному відеозаписі, наданому до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп»яніння за допомогою спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоровя, а зафіксовано лише неодноразову згоду пройти освідування та звернення до патрульних щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини мають суттєве значення для розгляду справи, оскільки саме протокол про адміністративне правопорушення є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за певною частиною статті КУпАП.

Наведені обставини унеможливлюють у відповідності до ст. 245 КпАП України розглянути даний адміністративний матеріал всебічно, повно та об'єктивно та з'ясувати усі обставини справи, у зв`язку з чим матеріали даної адміністративної справи належить повернути органу, який склав протокол, для належного дооформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України направити до Управління патрульної поліції у м.Полтаві для належного оформлення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4