АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/526/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Броновицька О.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 17 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2017 року постановою судді Деснянського районного суду м. Києва Багірова Руслана Васильовича визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою 12 жовтня 2016 року, о 07 годині 25 хвилин, ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з.НОМЕР_2 по проспекту Броварському в м. Києві, від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що судом порушено норми процесуального права, оскільки не перевірено відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, постанова суду не відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП. В ході розгляду справи судом порушено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_3 не визнав себе винним у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння. На місці зупинки його поліцейськими, він погодився на пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак у працівників патрульної поліції останній був відсутній. Крім того, він пропонував поїхати до лікаря для проведення медичного огляду і вказати у протоколі про адміністративне правопорушення свідків, які перебували з ним в автомобілі, про те вказані прохання були проігноровані. В ході судового розгляду необхідно було допитати цих свідків, що не зробив суд першої інстанції.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_3, свідків, дослідивши докази, що містяться в справі, вважаю, що скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

В ході судового розгляду ОСОБА_3 дав пояснення, в яких не визнавав себе винним у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, вказавши при цьому, що у поліцейських не було технічного засобу для проведення такого огляді на місці зупинки і вони не пропонували йому проїхати до медичного закладу.

Зазначені доводи ОСОБА_3 були перевірені судом першої інстанції шляхом безпосереднього допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 - інспектора поліції, який 12.10.2016 складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, та ОСОБА_5, в присутності якого ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. Вказані особи підтвердили обставини вчинення ОСОБА_3 правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом були досліджені письмові докази, що містяться в справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на яких посилався ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, однак невірно вказав їх анкетні дані.

Вони підтвердили, що знаходилися в автомобілі ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, під час зупинки його інспектором поліції 12.10.2016, біля 07.25 години.

При цьому свідок ОСОБА_7 зазначив, що взагалі не виходив з автомобіля та не чув про що спілкувався ОСОБА_3 з інспектором поліції.

Свідок ОСОБА_6 бачив, що складався протокол про адміністративне правопорушення, наскільки він зрозумів, у інспекторів поліції не було технічного засобу для огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння.

Також в ході розгляду апеляційної скарги був допитаний свідок ОСОБА_8, який зазначив, що 12.10.2016, близько 07 години 25 хвилин, автомобіль, за кермом якого він перебував зупинив інспектор поліції. В його присутності поліцейські дістали ОСОБА_3 з автомобіля, оскільки той перебував в стані алкогольного сп'яніння. Разом з ним було ще два чоловіка, а саме свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які також були п'яні. ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_8 та іншого свідка запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак той відмовився. Також він відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Свідки підписали відповідний акт та протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджені в судових засіданнях докази, доводять винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду першої інстанції відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення. Порушень прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не спростовують винуватість ОСОБА_3

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч.1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук