Справа № 531/117/17
Номер провадження 3/540/152/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ПП «Ланна-Агро»,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

26.01.2017 р. позаплановою перевіркою виявлено, що ОСОБА_1, будучи директором ПП «Ланна-Агро», що знаходиться за адресою вул. Миру, 5 в с. Ланна Карлівського району Полтавської області, в порушення вимог трудового законодавства, а саме: наказом від 07.12.2016 р. було звільнено менеджера з постачання та збуту ОСОБА_2 за її власним бажанням. У день звільнення у табелі обліку робочого часу за грудень 2016 р. стоїть позначка «4», виплачу сум, що належить виплатити при звільненні проведено 08.12.2016 р. у сумі 1106, 28 грн, що стверджується видатковим касовим ордером від 07.12.2016 р., що є порушенням вимог ч.1 ст. 116 КЗпП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання пояснень по суті порушення відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину не визнав та зазначив, що нарахування всіх сум було проведено 07.12. після обіду, але ОСОБА_2 для їх отримання не зявилася при цьому заяву написала в день звільнення до обіду.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення даного правопорушення, суд вважає, що його винуватість підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення; витягом з акту перевірки №16-01-197/41 в ході проведення якої встановлено допущені порушення законодавства про працю, а саме: порушення строку розрахунку при звільненні, зокрема: наказом від 07.12.2016 р. № 310-к було звільнено з 07.12.2016 р. менеджера з постачання та збуту ОСОБА_2 на підстави поданої заяви по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. В табелі обліку використання робочого часу за грудень 2016 р. (в день звільнення) проти прізвища ОСОБА_2 значиться позначка «4». Виплату всіх сум, що належить при звільненні проведено 08.12.2016 р. у сумі 1106, 28 грн. відповідно до видаткового касового ордеру від 07.12.2016 р. № 3014; копією наказу ПП «Ланна-Агро» від 07.12.2016 р. №310-к відповідно до якого звільнено ОСОБА_2 менеджера з постачання та збуту, 07.12.2016 р. за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, також зазначено, що бухгалтерії нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 06.01.2016 р. по 07.12.2016 р. в кількості 13 календарних днів; копією видаткового касового ордера № 3014 від 07.12.2016 р. з якої вбачається, що ОСОБА_2 отримала 08.12.2016 р. нараховану суму в розмірі 1106,28 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Надані ОСОБА_1 акти про неявку ОСОБА_2 для отримання сум про звільнення не свідчать про дотримання вимог законодавства про проведення розрахунку в день звільнення. В той час з наданих матеріалів видно, що ОСОБА_2 не була ознайомлена під підпис про нараховані суми в день звільнення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, як інші порушення вимог законодавства про працю.

Разом з цим, судом установлено, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до вищевказаного Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій даної статті.

Як убачається зі змісту протоколу, правопорушення, вчинене ОСОБА_1 мало місце 07.12.2016 р., тобто з моменту його вчинення пройшло більше трьох місяців.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За вказаних обставин, суд вважає, що провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП ? закрити, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :