Провадження № 33/792/94/17
Справа № 686/223/17 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А.Л.
Категорія: ч. 5 ст. 212-3 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Крисюк В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 6 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою провадження в справі про адмініправопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого на посаді в.о. першого заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби України в Хмельницькій області, проживаючого по АДРЕСА_1

закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 9 грудня 2016 року в м. Хмельницькому ОСОБА_2, працюючи на посаді в.о. першого заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби України в Хмельницькій області, порушив вимоги ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме несвоєчасно та неповно надав інформацію у відповідь на запити адвоката ОСОБА_1 за вихідними № 1/01-12/2016, 2/01-12/2016 від 01.12.2016 року, чим порушив професійні права адвоката ОСОБА_1 на отримання інформації та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, адвокат ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану, постановити нову постанову про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності з накладенням на нього стягнення , передбаченого санкцією ч. 5 ст. 212-3 КУпАП. Стверджує, що судом не в повному обсязі досліджено усі обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення, доказам дана невірна юридична оцінка, тому висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими.

На думку адвоката ОСОБА_1, судом необґрунтовано було ототожнено адвокатський запит із зверненням платника податків до контролюючого органу стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування нарахування та сплати податків. Так, його адвокатські запити містили по дві окремі вимоги: одна - щодо «застереження», поданого Головним оперативним управлінням ДФС України, інша - щодо надання копії документа.

Суд необґрунтовано дійшов висновку щодо своєчасного надання відповіді адвокату, оскільки ОСОБА_2 фактично не дотримався законодавчих термінів та надав адвокату інформацію на 6 день, тоді як закон вимагає надавати відповідну інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_1 вважає, що у суду було достатньо підстав для притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, які підтверджуються належними і допустимими доказами.

Заслухавши адвоката ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який заперечив її обґрунтованість, вивчивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляції, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_2 як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді пояснював, що дійсно на адресу установи, де він працює, адвокатом ОСОБА_1 було здійснено два адвокатських запити, за результатами їх розгляду ним було надано відповіді. Вважає, що адвокатські запити від 01.12.2016 року і питання - інформація, які адвокат просив надати у своєму запиті, фактично стосувались надання консультацій та роз'яснень чинного законодавства.

Адвокат ОСОБА_1 пояснив, що оскільки він представляє інтереси клієнтів, з метою з'ясування обставин щодо перешкод у виконанні рішення суду у відповідній справі, яка знаходиться на стадії виконання, ним були подані адвокатські запити, в яких він просив надати відповідну інформацію. Відповіді на свої запити він отримав із запізненням, тобто із порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Крім того, надана відповідь не містила інформації та відповідей на адвокатський запит. Вважає, що в діях ОСОБА_2 є порушення його професійних прав, як адвоката, на отримання інформації, тому звернувся із відповідною заявою в Раду адвокатів Хмельницької області з метою захисту своїх інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Проскурівбудмеханізатор» за № 2/01-12/2016 від 01.12.2016 року та в інтересах ТОВ «Хмельницькі барви» за вихідними № 1/01-12/2016 від 01.12.2016 року були направленні адвокатські запити в ГУ ДФС у Хмельницькій області з вимогою надати інформацію та копію документів.

Згідно змісту запитів адвокат просив дати інформацію, чи є подане Головним управління ДФС України застереження, перешкодою у виконанні судового рішення по справі, нормативно обґрунтувати вплив даного застереження на можливі обсяги відшкодування для підприємства та вказати правові наслідки для підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства, а з запитів адвоката ОСОБА_1 вбачається, що він просив саме «нормативно обґрунтувати вплив даного застереження на можливі обсяги відшкодування для підприємства та вказати правові наслідки для підприємства», що фактично і є роз'ясненням положень законодавства та наданням консультацій.

Висновок місцевого суду про те, що за своїм змістом вказаний вище адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 є нічим іншим, як запит щодо надання консультацій і роз'яснень, є обґрунтованим та вірним, з чим погоджується і апеляційний суд.

На дані запити 8 грудня 2016 року головним управлінням ДФС у Хмельницький області, в особі в.о. першого заступника ОСОБА_2 були дані відповіді стосовно поставлених адвокатом питань. Він не відмовляв у наданні інформації на адвокатський запит, не надавав інформації, що не відповідає дійсності, тому місцевий суд обґрунтовано прийняв рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 у вищевказаній частині складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 про порушення ОСОБА_2 в цій частині Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є надуманими, оскільки адвоката не влаштував сам зміст наданої йому ОСОБА_2 відповіді, хоча ніщо не перешкоджало адвокату повторно звернутись із запитом, уточнивши зміст поставлених запитань.

Що стосується тверджень адвоката ОСОБА_1 про несвоєчасне надання ОСОБА_2 відповіді на його адвокатський запит, то слід виходити з наступного.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_1 звернувся із запитом 1 грудня 2016 року, що припадало на четвер. Відповідь ОСОБА_2 була надана 8 грудня 2016 року. Цей день є шостим робочим днем з дня отримання запиту, оскільки вихідні дні субота та неділя у цей строк не враховуються.

Отже, фактично ОСОБА_2 порушив строк надання відповіді на адвокатський запит на один день.

Окрім того, є також обґрунтованими посилання адвоката ОСОБА_1 на невиконання суб'єктом владних повноважень його запиту в частині ненадання копії документа - застереження, про що він просив у своєму запиті.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

ОСОБА_2 суду пояснив, що адвокату не була надіслана копія застереження, оскільки таке у їх відомстві було відсутнє.

Судом встановлено, що дане застереження було видано заступником начальника Головного управління - начальником управління організації викриття економічних злочинів Головного оперативного управління ДФС України 23.11.2016 року, додатком до якого є інформація про наявні ризики у платників податку, які мають залишки бюджетного відшкодування ПДВ від 100 тис. грн. (а.с. 74, 75). Отже, дійсно, ОСОБА_2 не був розпорядником запитуваної інформації.

Одночасно з цим, на виконання вимог закону про вказане він не повідомив адвоката ОСОБА_1 та не надіслав даний запит у вказаній частині для його виконання до управління організації викриття економічних злочинів ГОУ ДФС України, а отже фактично неправомірно відмовив в наданні інформації.

З урахуванням вказаного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, зокрема, неправомірна відмова в наданні інформації та несвоєчасне надання інформації у відповідь на адвокатський запит.

Тому, в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, відповідно до якої ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд враховує конкретні обставини правопорушення, зокрема, те, що порушені останнім строки у наданні інформації, які є нетривалими (1 день), у суб'єкта запитуваної інформації був відсутній документ, який просив надати адвокат, особу порушника, який притягується до адміністративної відповідальності вперше, те, що наслідки правопорушення не завдали шкоди суспільним і державним інтересам. Тому, суддя дійшов висновку, про визнання дій порушника малозначними і можливе його звільнення від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 6 лютого 2017 року про закриття провадження в справі про адмініправопорушення стосовно ОСОБА_2, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, в частині порушення строку надання відповіді на адвокатський запит та його невиконання в частині надання копії документа, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі у вказаній частині закрити.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова