Справа № 464/614/17 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/783/223/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 21 січня 2017 року о 01.10 год. по вул.Липова Алея-Дунайська, 32 у м.Львові здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку подану за допомогою синіх та червоних проблискових маячків та спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою, був зупинений по вул.Дунайській, 32 у м.Львові шляхом переслідування на службовому автомобілі, чим порушив п.2.4 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 21 січня 2017 року о 01.20 год. по вул.Дунайська,32 у м.Львові здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук), чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2017 року, а матеріали справи про адміністративне правопорушення №464/614/17-п направити на розгляд трудового колективу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 в порядку ст.21 КУпАП. В обґрунтуванні вимог зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що він до адміністративної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується на службі, неодноразово заохочувався та нагороджувався. Крім того визнає факт вживання алкоголю.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи № 464/614/17-п, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справ.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративних правопорушень стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 261749 від 21 січня 2017р. та протоколом серії БР № 261748 від 21 січня 2017р., наявними в матеріалах справи письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапортом від працівників поліції Беспалько І.М., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 21.01.2017р.

Також з переглянутого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що патрульний автомобіль тривалий час переслідував автомобіль ОСОБА_2 , який в ході руху збільшив швидкість та на звуковий сигнал не реагував.

Окрім того, в судовому засіданні Апеляційного суду Львівської області свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали відомості зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення від 21.01.2017р. та відомості зазначені в рапорті від 21.01.2017р. щодо обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Доведеність вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, та кваліфікація дій правопорушника апелянтом не оспорюються.

З матеріалів провадження вбачається, що суддя місцевого суду при обранні виду та міри адміністративного стягнення, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яким вчинено ряд послідовних протиправних дій, що утворюють однорідне триваюче правопорушення, ступінь його вини та застосував до ОСОБА_1 передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосовувати захід громадського впливу.

Аргументи апеляційної скарги про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( про що надано протокол засідання Ради офіцерів військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 03.02.2017р.), що, на думку апелянта, є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 21 КУпАП, являються непереконливими, з огляду насамперед на характер, обставини та поведінку правопорушника ОСОБА_1 , який намагався уникнути адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, навіть з огляду на виключно позитивні дані щодо особи ОСОБА_1 , не свідчить про доцільність застосування до нього заходу громадського впливу, оскільки не сприятиме вихованню правопорушника та попередженню нових правопорушень.

Доводи ж апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він визнав свою вину в повному обсязі у вчиненому правопорушенні також правильність висновків судді місцевого суду щодо наявності обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_1 саме адміністративного стягнення не спростовують.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.