КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7084/16-п
Провадження № 3/552/70/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2017 року Київським районним судом м. Полтави в складі:

Головуючого судді Куліш Ю.В.

При секретарі Беркуті В.Л.

За участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли УПП у м. Полтаві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце роботи не повідомив, ідентифікаційний код не встановлено, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

05.12.2016 року близько 06 год. 40 хв. гр.ОСОБА_2, будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУ пАП (31.01.2016 року), в м. Полтава по вул .Маршала Бірюзова ,керував автомобілем « AUDI V 83, 6» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився , зі згоди водія, у встановлено законом порядку працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», проба якого показала результат 0,77%.

Своїми діями гр..ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», та вчинив адміністративні правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.12.2016 року він не побачив знак «Односторонній рух» і був зупинений працівниками поліції , потім вони йому повідомили, що мають підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонували пройти освідування на алкотестер «Драгер» , він погодився. Результати алкотесту йому не показали, а повідомили, що він позитивний і почали давати йому підписувати невідомі йому документи, він відмовився. В подальшому він запропонував працівникам поліції відвезти його в наркологічний диспансер , але вони йому відмовили. Після чого на нього був складений протокол.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В постанові Верховного Суду України від 21 січня 2016 року (справа №5-249кс15) зазначено, що всі докази, як правило, повинні подаватися під час публічного розгляду в присутності особи для забезпечення змагальності сторін.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05.12.2016 близько 06 год. 30 хв. патрулюючи по вул. Маршала Бірюзова рухались в сторону Ковпака, помітили автомобіль «AUDI», який рухався їм на зустріч . В подальшому ним та напарником було помічено, що даний автомобіль рухається на знак 3.21 « В`їзд заборонено», ним було прийнято рішення поїхати за автомобілем. Підїхавши до автомобіля, було помічено, що він не рухається , а водій виходе з машини. В подальшому вони повідомили водієві, що він порушив ПДР. Водій з цим погодився, але далі було помічено, що в нього є ознаки алкогольного спяніння , а саме: різкий запах алкоголю , почервоніння обличчя . Водієві було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», він погодився. Після проведення освідування на стан спяніння за допомогою алкотестер «Драгер» проба показала результат 0,77% проміле і в подальшому на нього було розпочато складання протоколу. Водій після цього сів у свій автомобіль та намагався втекти з місця його зупинти. В ході проведеного переслідування автомобіль було зупинено а на порушника складено протокол.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, повністю підтвердив показання іншого патрульного ОСОБА_3

В судове засідання викликались свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., але вони не зявились з невідомих суду причин.

В ході судового розгляду справи було досліджено відео доказ з місця події, який долучений до протоколу працівниками поліції. З відео доказу вбачається, що водій ОСОБА_2 був зупинений за порушення правил дорожнього руху. В ході проведення перевірки водій сідає за кермо свого автомобіля здійснює різкий розворот та намагається втекти від працівників поліції. В подальшому працівники поліції здійснюють його переслідування та зупиняють автомобіль в іншому місці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за кермом перебував ОСОБА_2, оскільки весь час руху автомобіля до його зупинки та виявлення працівником поліції водія за кермом перебував в полі зору відеокамер працівників поліції. Після встановлення працівниками поліції стану алкогольного спяніння водія, останній з метою уникнення відповідальності намагався втекти з місця його зупинки.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За диспозицією ст.. 130 КУпАП відповідальність настає:

- за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП повністю доводиться дослідженими доказами.

Таким чином, відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 2 ст.. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Крім того, в силу п.5 ч.2 ст.4 ОСОБА_2 України «Про судовий збір» з ОСОБА_2О справляється судовий збір за ставкою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн. 00 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 ОСОБА_2 України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 251, 33, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, обчислювати з дня здачі або вилучення водійських прав.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Строк пред'явлення до виконання постанови 3 місяці з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Куліш