П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

11 листопада 2017 року о 22 год. 21 хв., в м. Рівне по вул. Степова, 16, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 520і», номерний знак НОМЕР_2, в стані наркотичного спяніння. Огляд проводився у медзакладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного спяніння № 1248 від 11.11.2017 року.

Крім того, 20 листопада 2017 року о 01 год. 20 хв., в м. Рівне по вул. Дубенська, 74, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 520і», номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного спяніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об'єднати адміністративні матеріали № 569/17950/17, № 569/17956/17 в одне провадження під № 569/17950/17 та розглядати одночасно.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Як вбачається із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1248, складеному 11 листопада 2017 року, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння.

Вказаний висновок є обєктивним, повним та зрозумілим, відсутні сумніви щодо кваліфікації лікаря, який проводив огляд, доказів того, що правопорушник оскаржував вказаний висновок у встановленому законом порядку не надано, тому суд вважає його належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння.

Крім того, із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 листопада 2017 року вбачається, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проведення огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі та знаходився з явними ознаками наркотичного спяніння.

Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 листопада 2017 року вбачається, що у результаті огляду ОСОБА_1, проведеного поліцейським, виявлені ознаки спяніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він в першому випадку керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, а в другому - відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керуючи транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд дійшов до висновку, що до нього слід застосувати стягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають стягненню з порушника в прибуток держави 320 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін