Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 33/778/45/17 Суддя в 2 інст. Гриценко С.І.
Категорія ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гриценко С.І. за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1. за апеляційною скаргою останнього, на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого газовиком доменної печі ПАТ «МК «Запоріжсталь», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійки.

В своїй постанові суд зазначив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.

11 жовтня 2016 р. о 02:30 год. ОСОБА_1 на греблі ДніпроГЕС у м. Запоріжжя, керуючи транспортним засобом «Реиgеоt», державний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху', не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожню огорожу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Крім того, 11 жовтня 2016 р. о 02:30 год. ОСОБА_1 на греблі ДніпроГЕС у м. Запоріжжя, керував транспортним засобом «Реиgеоt», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу «Драгер АК.СЕ - 0212», ступінь сп'яніння склав 1,69 проміллє. Від подальшого проходження огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні інкримінованого діяння не визнав, пояснив, що він не знаходився за кермом автомобіля у вказаний день та час. Зазначив, що уніч з 10 на 11 жовтня 2016 р. він зі своїми приятелями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмічали відпустку друга вдома у ОСОБА_5 приблизно о 2 годині ночі ОСОБА_1 стало зле, внаслідок чого ОСОБА_5 вирішив відвести його додому на належному йому автомобілі «Реиgеоt», державний номер НОМЕР_1. Рухаючись на греблі ДніпроГЕС ОСОБА_5 потрапив у яму, автомобіль занесло та він врізався у огорожу. ОСОБА_5 спіймав попутну машину та поїхав додому. ОСОБА_1 попросив залишитися на місці ДТП слідкувати за автівкою. Трохи пізніше приїхали поліцейські та склали щодо нього протоколи. Він на місці зазначив, що матеріали слід складати відносно нього, щоб скоріше закінчити весь процес.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 суду пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому діянь, а також не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля та рухався у місті з ознаками алкогольного сп'яніння. Зазначив, що покази свідків не узгоджуються між собою, з огляду на що просив суд оцінити їх критично. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень повністю доказана та знайшла своє підтвердження наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи.

Так, відповідно до відеозапису з камери відеореєстратора поліцейського з місця події, на ньому зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків, а також факт складання протоколів відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 130 КУпАП. Заперечень чи зауважень від ОСОБА_1 при проведенні огляду на стан сп'яніння та складанні матеріалів не надходило. Також ОСОБА_1 не зазначав пояснень того, що за кермом транспортного засобу знаходилась інша особа.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони були запрошені поліцейськими як поняті при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння. При цьому, автомобіль «Реиgеоt», державний номер НОМЕР_1, стояв розбитий на обочині дороги, а ОСОБА_1 за наслідками проведеного огляду було встановлено стан алкогольного сп'яніння. Зазначили, що ОСОБА_1 вів себе спокійно, був в адекватному стані. Свідок ОСОБА_6 також зазначив, що зі слів поліцейських йому стало відомо, що ОСОБА_1 взяв автомобіль у друга покататись.

Допитана як свідок інспектор патрульної поліції ОСОБА_8, яка склала відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення, пояснила суду, що вона отримала виклик про те, що на греблі ДніпроГЕС автомобіль потрапив у ДТП. Приїхавши на місце події вона побачила біля автомобіля ОСОБА_1, який не заперечував факт свого знаходження за кермом автомобіля, пояснив, що ця машина належить його другу, а він взяв її покататися. За наслідками огляду ОСОБА_1 було встановлено у нього стан алкогольного сп'яніння. Зазначила, що він був в адекватному стані, на місці ДТП був один, а потім приїхали його друзі.

Свідок ОСОБА_9, інспектор патрульної поліції УПП в м. Запоріжжя, пояснив суду, що він разом з інспектором ОСОБА_8 отримали виклик про ДТП на греблі ДніпроГЕС та виїхали на місце. На місці ДТП знаходився ОСОБА_1, який пояснив, що керував автомобілем, їхав у бік проспекту Соборного та автомобіль занесло, внаслідок чого врізався в огорожу. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, шатка хода, а після проходження тесту на «Драгері» було встановлено ступінь його сп'яніння, їхати до ЗОНД відмовився. При собі у ОСОБА_1 не було документів, страховки. Разом з ним інших осіб не було. Пізніше на таксі приїхало два чоловіки, власник автомобіля з другом, які також були з ознаками сп'яніння. Вони повідомили, що вони спали, а ОСОБА_1 взяв івтомобіль і поїхав в невідомому напрямку, документи на автомобіль залишилися вдома.

Допитаний як свідок ОСОБА_10, інспектор поліції УПП в м. Запоріжжя, пояснив, що отримав прохання про допомогу від колег щодо складання матеріалів та виїхав з інспектором ОСОБА_11 на місце події. Інспектори ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили йому, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 у нетверезому стані. ОСОБА_1 цей факт не заперечував. Пізніше в момент евакуації транспортного засобу під'їхали власник транспортного засобу та його друг, та питали ОСОБА_1 навіщо він сів за кермо. ОСОБА_1 сказав їм, що так трапилось. Свідок почав робити заміри та складати схему ДТП. ОСОБА_1 сказав особисто йому, що не справився з керуванням.

Свідок ОСОБА_11, інспектор УПП в м. Запоріжжя, пояснила суду, що під'їхала разом зі своїм колегою в екіпажі ОСОБА_10 на місце ДТП, де побачила ОСОБА_1 з ознаками сп'яніння. Вона спитала в нього, як трапилось ДТП, на що він повідомив, що не справився з керуванням автомобілем. Також сказав, що випивав з друзями. Власник транспортного засобу під'їхав пізніше, який сказав, що ОСОБА_1 взяв його машину. Через півгодини вони вже стверджували, що ОСОБА_1 не знаходився за кермом.

Свідок ОСОБА_12, інспектор патрульної поліції УПП в м. Запоріжжя, пояснила суду, що вона як працівник служби моніторингу привезла «Драгер» на місце події. За наслідками проходження тесту ОСОБА_1 показало ступінь сп'яніння 1,69 проміллє. ОСОБА_1 був на місці події біля автомобіля, нічого їй не пояснював, факт знаходження за кермом не заперечував.

Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_13, інспектором УПП в м. Запоріжжя, який разом із інспектором ОСОБА_12 привіз «Драгер» на місце правопорушення. ОСОБА_1 не відмовлявся від того, що сів за кермо у нетверезому стані, сказав, що так

трапилось.

Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що ОСОБА_1 11.10.2016 о 02:33 год. пройшов тестування на алкоголь за допомогою технічного приладу «Драгер», результат тесту на алкоголь становить 1,69 проміллє. Результати тесту відображені у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Письмові пояснення цих свідків, наявні в матеріалах справи, відповідають їх поясненням, наданим у судовому засіданні.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1, відібраних від нього безпосередньо на місці ДТП, він вказував, що у вказаний день та час він керував транспортним засобом та з причин незадовільного стану дорожнього покриття не впорався з керуванням автомобіля, автомобіль занесло на зустрічну смугу та він врізався в відбійник. Претензій до працівників поліції не мав.

Також судом були допитані свідки сторони захисту ОСОБА_4 (друг ОСОБА_1.) та ОСОБА_5 (власник автомобіля), які пояснили суду, що разом з ОСОБА_1 відмічали відпустку товариша вдома у ОСОБА_5 Автомобіль належить ОСОБА_5, який у цей день спиртних напоїв не вживав. Підтвердили, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1, а ОСОБА_5 Відсутність ОСОБА_5 на місці ДТП пояснили необхідністю покинути місце ДТП у зв'язку з тим, що автомобіль не заводився, за шнурами для зарядки акумуляторної батареї.

Проте, пояснення цих свідків не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки ці особи є друзями ОСОБА_1, а тому є особами, зацікавленими в результаті розгляду справи. Крім того, ці свідки не зазначені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Відтак, ОСОБА_5 у разі дійсного керування ним транспортним засобом, повинен був залишитися на місці пригоди, а не покидати його, як він стверджував у своїх поясненнях.

Крім того, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не узгоджуються з іншими показаннями свідків та прямо суперечать обставинам, встановленим у письмових матеріалах справи відповідними доказами.

Суд вважає необгрунтованими посилання захисника у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи 22.12.2016, на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, встановленими судом під час її розгляду. Щодо зауважень процесу допиту свідків суд зазначає, що всі свідки допитувалися окремо, запрошувались до зали судового засідання по одному. Доказів того, що допитані та недопитані свідки спілкувались між собою, суду не надано, а відтак такі посилання захисника вважаються припущеннями, якими не може обґрунтовуватися судове рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При визначенні адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан.

Обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, судом не враховуються в силу вимог статті 33 КУпАП.

Також судом враховуються положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, за якими стягнення у разі вчинення декількох правопорушень накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням санкцій ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, більш серйозним правопорушенням є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія. Проте, у судовому засіданні встановлено, що на даний час ОСОБА_1 видано водійське посвідчення, про що він особисто зазначив суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скаргі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення., посилаючись на те, що автомобілем він не керував.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що автомобіль «Реиgеоt», державний номер НОМЕР_1 належить йому, автомобілем керував він і після ДТП коли через 1,5-2 год. вони з ОСОБА_14 повернулися, працівники поліції вже склали протоколи на ОСОБА_1 і він говорив працівникам поліціїї, що автомобілем керував він, але його ніхто не слухав.

Свідок ОСОБА_14 також підтвердив, що автомобілем керував ОСОБА_5 і поліцейським він не говорив, що ОСОБА_1 взяв автомобіль без дозволу.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та посилання, які наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що остання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із відеозапису, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що о 02 год.19 хв.04 сек. на місці події на запитання поліцейського ОСОБА_1 рукою показує на смугу руху, по якій він рухався, при цьому уточнює, що це була саме ліва смуга, і що він в'їхав у вибоїну та вдарився у відбійник. Як видно далі із відеозапису о 02 год.31 хв. 43 сек. поліцейський свідкам в присутності ОСОБА_1 роз'ясніє, що водій автомобіля, який скоїв ДТП, буде продувати прибор «Драгер», при цьому ніяких заперечень ОСОБА_1 не висловлював. О 03 год 10хв.39 сек. ОСОБА_1 добровільно дає пояснення, що він їхав та потрапив колесом в яму і його винесло у відбійник. О 03 год.14 хв.58 сек. ОСОБА_1 читає письмове своє пояснення і уточнює, що дорога була в незадовільному стані і що він рухався не по правій, а по лівій смузі. Із відеозапису відно, що ОСОБА_1, подписуючи протоколи про адміністративні правопорушення, ніяких заяв та заперечень не висловив. Мало того, із відеозапису видно, що на місці події о 04 го.42 хв. в присутності ОСОБА_5 поліцейський оголошує зміст протоколів та роз'яснюіє, в якому суді буде слухатися справа і на запитання ОСОБА_5 поліцейський роз'яснює, що суд буде робити виклики. О 04 год.46 хв.05 сек. поліцейський в присутності ОСОБА_5 оголошує ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення і при цьому ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_5 ніяких заяв не зробили.

При таких обставинах посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та його пояснення в суді апеляційної інстанції, що він не керував автомобілем, є непереконливими і на думку суду є лише способом захисту.

Інформація та дані, які містяться у відеозапису, підтверджують правильність посилань суду у постанові на покази свідків-поліцейських та спростовують пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_15, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд під час розгляду справи дослідив всі наявні в матеріалах докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протоколи про адміністративні правопорушення від 11 жовтня 2016 року містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того суд достатньо навів доказів на спростування доводів ОСОБА_1 щодо того, що він не керував автомобілем.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції було з'ясовано, що на момент скоєння адміністративних правопорушень та момент накладення стягнення ОСОБА_1 не мав водійського посвідчення, хоча на той момент, як він пояснив суду, він навчався на курсах водіїв.

В матеріалах справи на аркуші 7 наявна довідка, що ОСОБА_1 згідно підсистеми «Пошук» ДДАІ МВС України посвідчення водія не отримував, а з наданої адвокатом ОСОБА_2 в судовому засіданні ксерокопії посвідчення водія вбачається, що останнє ОСОБА_16 отримав лише 21.10.2016 р., тобто вже після вчинення ним адміністративного правопорушення..

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає за правильне змінити постанову суду першої інстанції в частині накледення адміністративного стягнення, виключивши з нього вказівку суду на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Інших істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік змінити в частині накледення адміністративного стягнення, виключивши з нього вказівку суду на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вважати що зазначеною постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення на підставі ст. ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.І. Гриценко