БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/36/17
Справа № 356/30/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, паспорт серія НЮ № 033764, виданий 05.11.2004 Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області,

за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 188763 від 08.01.2017 водій ОСОБА_1 о 12 год. 15 хв. у день складення протоколу на 74-ому кілометрі автодороги Київ-Харків, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, та в момент виникнення перешкоди для руху не вжив заходів для зупинки транспортного засобу, змінив напрямок руху, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив дотиковий контакт з дорожнім огородженням, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 12.1,12.3 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 08.01.2017, рухався автодорогою Київ-Харків в напрямку м. Києва, попереду нього їхав автомобіль НОМЕР_2, який поблизу автозаправки «БРСМ» почав різко гальмувати та обїжджати автомобіль «Нива» білого кольору, який стояв в правому ряду автодороги, створивши перешкоду його руху. Також зазначив, що рухався з швидкістю близько 80 км/год., та зрозумів, що знизити швидкість до безпечної не зможе, відтак, вирішив обїхати вказані автомобілі зліва по нерозчищеній від снігу смузі руху, проте його автомобіль занесло, внаслідок чого відбулось зіткнення з відбійником. Окремо відзначив, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано два письмових пояснення водія MITSUBISHI Pajero GLS, д.н.з. НОМЕР_3, - ОСОБА_2, які різняться за своїм змістом, а саме моментом, коли останній помітив автомобіль ОСОБА_1 Правопорушник наголосив, що в його автомобілі перебували дружина та дитина, яких водій ОСОБА_2 своїми діями наразив на небезпеку.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що дійсно в день складення протоколу рухався автодорогою Київ-Харків на автомобілі НОМЕР_2, та побачив попереду автомобіль «Нива», який штовхав чоловік. У зв'язку з цим знизив швидкість до мінімальної та почав обїжджати його з лівого боку. В цей час в дзеркало заднього виду побачив автомобіль НОМЕР_1, який швидко наближався до нього, відтак, з метою дати вказаному автомобілю дорогу натиснув на педаль газу та зупинився на обочині дороги, обїхавши, таким чином, автомобіль «Нива».

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що 08.01.2017 прибув за викликом на місце вчинення ДТП 74-ий кілометр автодороги Київ-Харків, та складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, проте не був безпосереднім свідком події, відтак, не може надати пояснень щодо вказаних обставин. Відзначив, що на момент, коли працівники поліції прибули на місце пригоди, автомобілі НОМЕР_2, та BMW 535 D, д.н.з. НОМЕР_4, знаходились на обочині дороги, так, як це показано на схемі ДТП, доданій до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Адвокат правопорушника ОСОБА_4 вказав в судовому засіданні, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце, сталась з вини водія MITSUBISHI Pajero GLS, д.н.з. НОМЕР_3, - ОСОБА_2

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_4 подав клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у звіязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання посилався на те, що ОСОБА_1 не є винуватим у скоєнні дорожно- транспортної пригоди, а фактично ОСОБА_2 створив аварійну обстановку.

ОСОБА_1 підтримав клопотання про закриття провадженняу справу справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_4, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 188763 від 08.01.2017, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1, під час керування автомобілем не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, та в момент виникнення перешкоди для руху не вжив заходів для зупинки транспортного засобу, змінив напрямок руху, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив дотиковий контакт з дорожнім огородженням. У результаті ДТП автомобіль НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 12.1,12.3 ПДР, відтак, його дії кваліфіковані як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.1).

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені положення законодавства, вина ОСОБА_1 підтверджується наданими в судовому засіданні показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також наданими суду матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 12.1,12.3 ПДР (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_1, в яких він визнав, що, рухаючись засніженою автодорогою зі швидкістю 80 км/год, побачив попереду перешкоду для руху, та, зрозумівши, що не зможе знизити швидкість та зупинити автомобіль, вирішив обїхати його, взявши вліво до дорожнього огородження, відтак, змінив напрямок руху, втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з огородженням, що повністю узгоджуються з фактичним обставинами події правопорушення, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.4-5), які повністю узгоджуються з встановленими в судовому засіданні обставинами.

Долучені до матеріалів справи представником, адвокатом ОСОБА_1 - ОСОБА_4, - фотоматеріали підтверджують незадовільний стан дорожнього покриття автодороги Київ-Харків поблизу АЗС «БРСМ» 08.01.2017 як детермінуючий фактор ДТП, що відбулось, проте ніяким чином не спростовують та не підтверджують наявність або відсутність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 188763 від 08.01.2017 щодо вчинення ОСОБА_1 порушень п. 10.1, 12.1, 12.3 ПДР України. Зокрема, надані суду фотографії, на яких відображена автодорога, зроблені в Пирятинському районі Полтавської області о 11 годині 39 хвилин в день скоєння ДТП, є неналежним доказом по справі, так як не містять відомостей щодо фактичних обставин події правопорушення, що відбулась на 74-ому кілометрі автодороги Київ-Харків поблизу АЗС «БРСМ» (а.с.31-32, 39). Враховуючи час скоєння правопорушення ОСОБА_1, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 12 година 15 хвилин, що узгоджується з часовими межами вказаної події, зазначеними в письмових поясненнях ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2, неналежним доказом є фотоматеріали від 12 години 39 хвилин 08.01.2017, так як вони відображають період часу після скоєння ДТП, а зафіксований на них автомобіль не може бути ідентифікований як автомобіль НОМЕР_2, так як його номерний знак є нечитабельним (а.с. 33,40). В той же час, з огляду на період часу після ДТП, коли були зроблені фотографії, суд критично оцінює посилання адвоката ОСОБА_4 щодо зафіксованої на них швидкості, з якою рухались автомобілі, як на доказ відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, так як вони жодним чином не доводять обставину вірно обраної на момент ДТП ОСОБА_1 безпечної швидкості в розумінні п. 1.10 ПДР України.

В той же час, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогам законодавства, є посилання ОСОБА_1, зазначені ним в його письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких винним у вказаному ДТП є водій автомобіля НОМЕР_2, який, обїжджаючи перешкоду автомобіль «Ниву» - перегородив йому дорогу та можливість обїзду, так як суду не надано жодного доказу неправомірності вказаних дій. Так, пункт 2.3 «б» Правил дорожнього руху України покладає на водіїв механічних транспортних засобів для забезпечення безпеки дорожнього руху обовязок бути уважними, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З урахуванням вищевказаного, зменшення швидкості та подальший обїзд ОСОБА_2 перешкоди у вигляді автомобілю «Нива» перебуває в причинно-наслідковому зв'язку із незадовільним станом дорожнього покриття та не позбавляють водія ОСОБА_1 від обовязку уважно стежити за дорожньою обстановкою під час керування транспортним засобом в забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема виконання вимог п. 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Відтак, дані суб'єктивні твердження ОСОБА_1 з урахуванням ст. 251 КУпАП, суд розцінює їх лише як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і, враховуючи положення ст. 33-35 КУпАП, вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини.

Підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі, згідно положень ст.247 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ст. 124, 251 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, паспорт серія НЮ № 033764, виданий 05.11.2004 Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, паспорт серія НЮ № 033764, виданий 05.11.2004 Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судовий збір на користь держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. О. Капшученко