АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/208/2017 Категорія: ч. 4 ст. 122 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Дідик М.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

його захисника Кучерука М.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката Кучерука М.В. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Керуючись ст. 38 КУпАП, провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 06.02.2016 року приблизно о 15.20 год. на Дніпровському шосе біля естакади вул. Заболотного, керуючи автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_3 порушивши вимоги п.1.5; п.2.3б; п. 10.1; п. 12.9г ПДР України, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить іншим учасникам небезпеки або перешкоди, різко загальмував, що спричинило створення аварійної обстановки для водія автомобіля «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2, який вимушений був різко гальмувати та змінювати напрямок руху.

Рішення суду про закриття провадження по справі обґрунтоване тим, що правопорушення ОСОБА_4 було вчинене 06.02.2016 року. Отже, на момент розгляду протоколу минув строк накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_4 - адвокат Кучерук М.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд виніс постанову незаконно, необґрунтовано, не дослідивши в повному обсязі матеріали справи, крім того воно прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_4 06.02.2016 приблизно о 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Ніссан-Кубістар» д.н.з.НОМЕР_3 рухався по Дніпровському шосе в м. Києві по лівій смузі руху в напрямку м. Обухів зі швидкістю приблизно 60 км/год. У той день погода була без опадів та проїзна частина була сухою. Транспортний засіб ОСОБА_4 був у технічно справному стані. Рухаючись по шосе ОСОБА_4 почув сильний звук в коробці передач свого автомобіля, у зв'язку з чим він плавно пригальмував та увімкнув лівий поворот, продовжуючи рухатись, після чого він відчув сильний удар у задню частину автомобіля.

Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_4 помітив, що його автомобіль зіткнувся із автомобілем «Вольво-СХ90» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого їхні автомобілі отримали механічні пошкодження.

В той момент, коли ОСОБА_4 увімкнув лівий поворот він не мав наміру здійснити на проїзній частині поворот ліворуч чи розворот.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №053364, 06.02.2016 приблизно о 15 год. 00 хв. в м. Києві на Дніпровському шосе біля естакади вул. Заболотного, водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Вольво-СХ90» д.н.з. НОМЕР_2, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції при виникненні, не вжив всіх можливих заходів щодо уникнення зіткнення з попереду рухаючимся автомобілем, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Ніссан-Кубістар»д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, що спричинило до пошкодження даних транспортних засобів.

Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6, він керував автомобілем «Вольво-СХ90» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по Дніпровському шосе в м. Києві, в лівій смузі зі швидкістю 60 км/год., дотримуючи безпечної дистанції, та в попутному напрямку рухався автомобіль «Ніссан-Кубістар» д.н.з. НОМЕР_3, також приблизно зі швидкістю 60 км/год. По краям проїзної частини була нанесена дорожня розмітка 1.1. ПДР України, а транспортні потоки розділені 1.5 ПДР України. Продовжуючи рух за автомобілем «Ніссан-Кубістар» д.н.з. НОМЕР_3, несподівано для нього, він побачив, що водій останнього автомобіля не вмикаючи світлового покажчик повороту розпочав змінювати свій напрямок руху в ліву сторону і зупинив автомобіль в розвернутому стані поперек дороги, лівою задньою боковою частиною до передньої частини його транспортного засобу, тим самим перекрив проїзну частину для руху.

ОСОБА_6 почав екстрено гальмувати та вивернув кермо в праву сторону, але незважаючи на прийняті ним міри, так як він перебував у аварійній обстановці уникнути зіткнення не вдалося і між передньою лівою частиною його автомобіля і задньою лівою боковою частиною автомобіля «Ніссан-Кубістар» д.н.з.НОМЕР_3 відбулося зіткнення. Після зіткнення він, не здійснюючи аварійної обстановки для інших учасників руху, вирівняв автомобіль та не гальмуючи продовжив рух у своїй смузі до самовільної зупинки автомобіля, оскільки перебував у шоковому стані.

Тому, саме через дії водія ОСОБА_6, який керував автомобілем «Вольво-СХ90» д.н.з. НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода.

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_4 та інших учасників ДТП - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо того, що автомобіль ОСОБА_4 був завантажений скляними банками концервації, одна з яких вилетіла після ДТП та пошкодила автомобіль, який рухався по Столичному шосе у зустрічному напрямку. Враховуючи викладене ОСОБА_4 з указаним вантажем не міг робити будь-які різкі маневри керованим ним автомобілем, тим більше маневр розвороту.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника Кучерука М.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано фактичні обставини справи, досліджені зібрані по справі докази в їх сукупності, надано належну оцінку вказаним доказам, на підставі чого суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, які є належними та допустимими доказами у справі.

Вказаними доказами спростовуються і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 - адвоката Кучерука М.В. про незаконність та необхідність скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. А тому, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, та задоволенню не підлягають.

Посилання ОСОБА_4 на те, що він змінив напрямок рух у зв'язку з поломкою його автомобіля є надуманими, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Крім того, в порушення вимог п. п.9.9, 15.1, 15.2 ПДР України ОСОБА_4 при виникненні небезпеки для руху не включив, згідно його пояснень, аварійну сигналізацію, не зайняв крайнє праве положення на дорозі, тобто створив небезпеку для інших учасників руху.

Рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП є законним та обґрунтованим, оскільки правопорушення вчинено ОСОБА_4 06 лютого 2016 року, отже на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 18 жовтня 2016 року закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування при апеляційному розгляді не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 - адвоката Кучерука М.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката Кучерука М.В. залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 122 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський