АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/146/17 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
Справа № 203/5896/16-п Головуючий у другій інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2017 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області, повторно надійшли матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Вищевказана апеляційна скарга, ОСОБА_3, 30 січня 2017 року подана до суду першої інстанції, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_3, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_3. посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що він доглядав за його хворими дітьми, і не мав можливості в пік захворювання займатись чимось іншим ніж опікування дітей, а тому він змін навідатись до суду лише з 03.01.2017 року, щоб отримати постанову.

Також в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, зазначає, що він був присутнім при оголошенні постанови, але проголошення було нечітким, тому більшість фраз із її змісту вироку не почув та не зрозумів.

Дослідивши заявлене клопотання, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції у звязку з необґрунтованістю, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_3, як особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_3 була винесена 23 грудня 2016 року, при цьому ОСОБА_3, був присутнім в суді першої інстанції та надавав свої пояснення.

10 січня 2017 року на зазначену постанову судді Кулик А.С. первинно подавав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Постановою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного процесуального строку було відмовлено, мотивоване тим, що ОСОБА_3 мав можливість своєчасно оскаржити постанову суду першої інстанції, а те, що він отримав копію постанови лише 04.01.2017 року не переконливими і не спростовує наявності у ОСОБА_3 достатньої можливості реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 про причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, який встановив відсутність законних підстав для визнання таких причин поважними.

Що стосується доводів поданого повторно ОСОБА_3 30 січня 2017 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що зазначені ОСОБА_3 причини пропуску процесуального строку, не є поважними і не можуть бути підставою для поновлення йому такого строку.

ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбудеться 23 грудня 2016 року. Як вбачається з постанови судді першої інстанції, ОСОБА_3, був присутнім під час винесення постанови судом першої інстанції, та надавав свої пояснення, що і не спростовує в своєму клопотанні ОСОБА_3

Посилання на той факт, що ОСОБА_3 доглядав за хворими дітьми, оскільки його дружина працювала, і так як був кінець року, та складання річного звіту, вона не могла залишити роботу та доглядати за дітьми, і він зявився до суду лише 03.01.2017 року, щоб отримати копію постанови, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки дані обставини не свідчать про обєктивну перешкоду ОСОБА_3 подати апеляційну скаргу в передбачений законом строк.

Крім того, як вбачається з первинного клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, ОСОБА_3, про хворобу своїх дітей, як поважну причину пропуску строку, не повідомляв, наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_4, не мають підпису, особи яка написала ці пояснення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3, 23 грудня 2017 року під час оголошення постанови, було достовірно відомо про винесене судом першої інстанції рішення, а відтак ОСОБА_3, мав можливість скористатись своїм правом на захист, скористатися правовою допомогою, і реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, одна подав апеляційну скаргу тільки 03 лютого 2017 року не зазначивши і не довівши поважних причин такої затримки подання скарги.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, враховуючи викладені висновки апеляційного суду Дніпропетровської області в постанові від 17 січня 2017 року та зазначені ОСОБА_3 доводи в даному клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді, не є належним обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, а відтак, причина пропуску процесуального строку викладена в клопотанні не є переконливою та поважною, тому також беручи до уваги постанову апеляційного суду від 17 січня 2017 року, не може бути підставою для поновлення ОСОБА_3 такого строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, щодо ОСОБА_3, за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року повернути особі, яка її подала - ОСОБА_3.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2