Справа № 461/7858/16-п Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 33/783/84/17 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2016 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 45 083,66 гривень, конфіскації транспортного засобу, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 4376/20900/16 від 07.10.2016 року, а саме: Легкового автомобіля марки «Nissan Primera». Номер кузова SJNTFAP12U0213486. Реєстраційний номер GD 6493U. Тип палива дизель. Колір сірий. Обєм двигуна 1870, 00 см3. Пробіг за спідометром 184973 км. Ключ запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAF № 3312020 в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці ДФС 16776,98 гривень витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з Бенько Василя Леонідовича в користь Львівської митниці Державної фіскальної служби України витрати за проведення експертизи в розмірі 175,80 гривень.

Згідно постанови, 07.10.2016 року о 13 год 10 хв., в зону митного контролю м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС в напрямку вїзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «Nissan Primera», реєстраційний номер GD 6493U, VIN: SJNTFAP12U0213486, під керуванням громадянина України ОСОБА_3.

Під час здійснення митних формальностей громадянин України ОСОБА_3 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України паспорт ЕТ876429, виданий 12.04.2012 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Nissan Primera», реєстраційний номер GD 6493U, VIN: SJNTFAP12U0213486, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAF № 3312020, згідно якого власником автомобіля є TROJANOWICZ MACIEJ ANDRZEJ, адреса 80-460, GDANSK, PILOTOW 13C/10, а також надав доручення (Upowaznienie) від 06.10.2016 року засвідчене нотаріусом Agnieszka Kowal зареєстрований за адресою 35-026 Rzeszow, ul. Reformacka 8, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином України ОСОБА_3.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 06.10.2016, отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих громадянином України ОСОБА_3, як підставу для переміщення транспортного засобу «Nissan Primera», реєстраційний номер GD 6493U, VIN: SJNTFAP12U0213486, через митний кордон України. На письмовий запит від 07.10.2016 № 19686/13-70-20/10/38 Львівської митниці ДФС до нотаріуса «Agnieszka Kowal», отримано відповідь, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом Agnieszka Kowal не підписувалось, тобто є підроблене.

На дану постанову захисник ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою. Дана постанова не містить достатніх даних, які вказують на ознаки в діях ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення.

Вказує, що в постанові невірно вказано дату її розгляду, не зазначено пояснень ОСОБА_3 та його адвоката, наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Наголошує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення щодо доведеності вчинення ОСОБА_3 вказаного правопорушення лише перелічено зміст наведеної вище правової норми та не деталізовано, які ж: саме дій були ним вчинені, що підпадають під зміст об'єктивної сторони цього правопорушення.

Підкреслює, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_3 саме прямого умислу на вчинення передбачених ч. 1 ст. 483 МК України дій, а саме умисному наданні митному органу документів, що містять неправдиву інформацію, тому на підставі положень ст. 62 Конституції України, яка зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, ОСОБА_3 не може бути визнаний винним у вчиненні цього правопорушення.

Наполягає, що враховуючи положення п. 6,7 Інструкції № 731 від 15 червня 2012 року (надалі - інструкції) строк зберігання товару слід рахувати з 11 доби. Відповідно до п. 8 інструкції період часу витрачений на проведення експертизи не повинен бути включений до розрахункового строку. Відповідно до ст. 520 МК України та п.п. 1-3 розділу 111 інструкції розрахунковий строк для обчислення витрат за зберігання транспортного засобу, який підлягає поверненню ОСОБА_4, рахується з одинадцятого дня після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, однак постанова не набрала законної сили, а тому розрахунковий строк в даному випадку ще не розпочався. Таким чином, рішення в частині стягнення витрат в сумі 16776,98 грн. за зберігання транспортного засобу на складі митниці є незаконним та не підлягає стягненню.

Заслухавши доповідь судді, думку представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, представника Львівської митниці, який заперечив подану апеляційну скаргу та вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

На переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України є обґрунтованим, повним, зробленим на підставі норми закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Диспозиція ч.1 ст. 483 МК України, передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про порушення митних правил № 4376/20900/16 від 07.10.2016 р., складеним щодо ОСОБА_3 (а.с 1-5), письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.10.2016 р. (а.с.6), іншими матеріалами справи, а саме, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с. 15-16), документами та копіями документів поданих ОСОБА_3 до митного органу, з їх перекладом (10-14), висновком експерта від 10.11.2016 р. (а.с. 31-39), відповіддю на письмовий запит нотаріуса Agnieszka Kowal, згідно якої остання вказує, що дане доручення канцелярією нотаріальної контори не видавалось, нотаріусом не підписувалось.(а.с. 17-18).

Таким чином, суддя першої інстанції вірно прийшов до переконання, що митним органом надано достатньо доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_3 спрямовані на переміщення через митний кордон України, транспортного засобу з поданням до митного органу як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Доводи на які покликається апелянт як на підставу скасування постанови є безпідставними, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути правовою підставою для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова.

Твердження апелянта про безпідставність рішення суду щодо стягнення на користь Львівської митниці витрат за зберігання товару та транспортного засобу на складі митниці, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 541 МК України витрати органу доходів і зборів, пов'язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на «Порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затверджений Наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012 р.

Разом з тим, цим же ж Наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012р. затверджено «Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування». Відповідно до п. 1 Розділу ІІ даного Порядку обчислення сум витрат у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Порядку й оформлюється шляхом заповнення довідки про витрати митного органу у справі про порушення митних правил, а відповідно до п. 1 Розділу ІІІ даного Порядку витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення.

Отже, суд згідно вимог ст. 520 МК України, вірно поклав витрати у справі на ОСОБА_3 відповідно до долучених до матеріалів справи розрахунків про понесені витрати.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відтак в задоволенні апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності слід відмовити.

Керуючись ст.ст.294 КУпАП, 483, 530, 532 МК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.