ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського ВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №052619 від 22 листопада 2016 року,21 листопада 2016 року, близько 17 год., гр. ОСОБА_1, в сел. Підволочиськ по вул. П. Мстислава, керував автомобілем НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою перед початком руху (розворотом) не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, допустив ДТП та наніс матеріальні збитки, пошкодивши автомобіль НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.10.1: 2,3(б) Правил дорожнього руху України.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №052619 від 22 листопада 2016 року,21 листопада 2016 року, близько 17 год. в сел. Підволочиськ по вул. П. Мстислава, керував автомобілем НОМЕР_3, скоїв ДТП, залишив місце ДТП і поїхав у невідомому напрямку, чим порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

Однак, зазначені в протоколах обставини, не знайшли свого підтвердження під час проведення судових засідань у справі про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що автомобіль НОМЕР_1, належить йому, однак 21 листопада 2016 року, близько 17 год. в сел. Підволочиськ по вул. П. Мстислава він ним не керував, ДТП не в вчиняв, а тому і не міг залишити місце ДТП. Зазначив, що винуватцем ДТП є ОСОБА_2. На момент ДТП ОСОБА_1 перебував на боковому передньому сидінні автомобіля, а ОСОБА_2 керував ним. Вчинивши ДТП, ОСОБА_2 покинув автомобіль та разом з дружиною, яка його забрала, пішов додому.

Зазначені вище пояснення ОСОБА_1 підтверджуються та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_3, згідно з якими на момент вчинення ДТП за кермом автомобіля НОМЕР_1, перебував не ОСОБА_1, а інший невідомий йому чоловік.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що винуватця ДТП не бачила. Вона саме забирала дітей зі школи, коли їй повідомив ОСОБА_3, що її автомобіль пошкоджено.

Свідок ОСОБА_5, який здійснював ремонт пошкодженого автомобіля Деу, в судовому засіданні пояснив, що потерпіла приходила разом з ОСОБА_2, який і розраховувався з ним за роботу.

Крім того, будучи допитаним в судовому засіданні, інспектор Підволочиського ВП Кравець С.Є., також зазначив, що причетність ОСОБА_1 до вчинення ДТП та залишення місця ДТП, достеменно не встановлено, а до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП прийшов оскільки він є власником автомобіля.

В судове засідання неодноразово викликався ОСОБА_2, однак вказані виклики суду були ним проігноровані.

Зі схеми ДТП, яка сталася 21.11.2016 року о 17.10 год на вул. П. Мстислава, смт. Підволочиськ, вбачається, що автомобіль НОМЕР_4, отримав пошкодження передньої та задньої дверок з лівої сторони, зі схемою ознайомлена потерпіла ОСОБА_4

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4 від 21.11.2016р. судом не встановлено що винуватцем ДТП є ОСОБА_1

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано та не здобуто під час судових засідань, а тому суд визнає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_1 про відсутність доказів, якими засвідчується факт вчинення ним ДТП та залишення місця ДТП.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що вина правопорушника недоведена, а відтак останній не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях правопорушника.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №052620 від 22 листопада 2016 року,21 листопада 2016 року, о 17 год. 35 хв., гр. ОСОБА_1, в сел. Підволочиськ по вул. П. Мстислава, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота), продувати техпристрій на місці та їхати в лікарню на медосвідчення для визначення стану спяніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні цього інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, сидів за кермом автомобіля НОМЕР_1, коли його витягував із снігу сусід ОСОБА_6 Автомобіль заведений не був. Також зазначив, що в поліцію на виклик зявився 22.11.2016 року.

Однак винуватість гр. ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №052620 від 22 листопада 2016 року, згідно з яким 21 листопада 2016 року, о 17 год. 35 хв., гр. ОСОБА_1, в сел. Підволочиськ по вул. П. Мстислава, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота), продувати техпристрій на місці та їхати в лікарню на медосвідчення для визначення стану спяніння водій відмовився; дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-поясненнями інспектора Підволочиського ВП Кравця С.Є., відповідно до яких він ствердив, що ОСОБА_1 перебував в нетверезому стані, від проходження огляду на стан спяніння відмовився. Щодо розбіжностей у даті вчинення адмінправопорушення та складання протоколу зазначив, що згідно з законодавством для складання протоколу надано 30 днів. Протокол склав 22.11.2016р., оскільки 21.11.2016р. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння і зясувати обставини справи та розяснити йому хоча б щось було важко. Усе зафіксовано на камеру телефона. Пояснив, що у протоколі зазначені свідки які бачили ОСОБА_1 21.11.2016 року за кермом автомобіля в нетверезому стані, та чули як він відмовлявся від проходження медосвідчення. Також повідомив, що протокол складався у відділі поліції, де був присутній правопорушник, однак коли протокол було складено ОСОБА_1 покинув кабінет, що він розцінив як відмову від підпису та отримання копії;

-показаннями свідка ОСОБА_8, відповідно до яких винуватця ДТП на місці пригоди не було, однак, неподалік, за поворотом вулиці, вони з потерпілою, почувши шум, виявили, що гр. ОСОБА_1 сидів за кермом заведеного автомобіля ВАЗ21154, який зі снігу витягував інший транспортний засіб. Відкривши дверку авто, він відчув запах алкоголю, також помітив алкогольні напої в салоні. Зазначив, що на пропозицію пройти в лікарню для визначення стану спяніння ОСОБА_1 відмовився;

-показаннями свідка ОСОБА_4, яка ствердила в судовому засіданні, що дійсно автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був заведений, а ОСОБА_1 відмовився від проходження експертизи на стан спяніння. Інспектор зафіксував все на камеру телефона;

-постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №178608 від 22 листопада 2016 року гр., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та поліса обовязкового страхування цивільної відповідальності, яка не оскаржувалася.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_6, він витягував автомобіль ОСОБА_1 зі снігу, транспортний засіб заведений не був, а ОСОБА_1 за кермом не сидів. Такі показання свідка не узгоджуються з поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, а також інших свідків, які були присутні біля автомобіля, а тому суд їх оцінює критично.

Пленум ВСУ у п. 27 постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» дає розяснення, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За вказаних обставин, враховуючи обєктивну обстановку на місці вчиення правопорушення, суд приходить до переконання про наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, враховую характер вчиненого правопорушення, яке відносяться до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу порушника, обставини, що помякшують відповідальність - те, що гр. ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності, а також матеріальний стан.

Враховуючи наведене, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку, що до гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, що буде необхідним та достатнім для його виправлення.

Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 320,00 грн згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції згідно ЗУ №1774-VIII від 06.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 247, 251, 254, 276-280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити в звязку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 320,00 (триста двадцять) гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Г.Б. Сидорак