АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/1439/2017 Постанова винесена суддею Тарасюк К.Е.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва КепкалЛ.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень 00 копійок.

Постановою суду встановлено, що 02.02.2017 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шовковична в м. Києві в стані сп'яніння, що виражалось у порушенні координації руху, неуважності, не реагуванні зіниць ока на світло.Пройшовши у встановленому законом порядку медичний огляд встановлено перебування ОСОБА_3 у стані сп'яніння, внаслідок вживання лікарських засобів (барбітуратів), чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 зазначає, що визнаючи його винним, суд першої інстанції виходив з того, що він керував транспортним засобом в стані сп'яніння і як на доказ цього послався на Протокол, на Висновок КМНКЛ "Соціотерапія" №000905 від 06.02.2017 року (далі - Висновок лікаря) та на пояснення свідків щодо погодження ОСОБА_3 пройти огляд у медичному закладі на стан сп'яніння, проте жодний свідок у суді першої інстанції не допитувався.

Апелянт стверджує, що висновок лікаря не містить доказів перебування його у стані наркотичного сп'яніння, тобто суперечить Протоколу, а отже і не доводить його вини, що інкримінована Протоколом, а суперечливість полягає у тому, що він згідно Висновку лікаря знаходився у стані сп'яніння внаслідок вживання лікарських засобів, що за своєю суттю є абсолютно іншим станом сп'яніння, тобто таким станом, що не є наркотичним і тому вказаний висновок не відповідає дійсності

ОСОБА_3 зазначає, що не доводить його вини і висновок суду про те, що суду не представлено жодних належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_3 під впливом саме прописаних йому лікарем за станом здоров'я лікарських препаратів, які б містили "барбітурати" і могли викликати стан сп'яніння, проте навіть в разі вживання ним лікарських препаратів, що містять або містили б "барбітурати", такі препарати не єнаркотичним засобом. Барбітурати - це речовина, що міститься в лікарському, а не в наркотичному засобі. Те, що ця речовина міститься саме в лікарському, а не в наркотичному засобі, підтверджено змістом Висновку лікаря, яким зазначено, що він перебував в стані сп'яніння внаслідок вживання лікарського засобу.

При цьому апелянт вказує на те, що протокол відносно нього складено за, начебто, перебування у стані наркотичного сп'яніння і лише ця обставина є предметом доказування.

На думку апелянта обставина про перебування його під дією лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції (в разі її доведення) може мати наслідком лише скасування оскаржуваної постанови суду та направлення матеріалів на дооформлення до Управління патрульної поліції у місті Києві з послідуючим направленням справи за наявності для цього законних підстав на новий судовий розгляд.

Також апелянт зазначає, що його захисником було подано письмове клопотання про витребування Акта огляду ОСОБА_3 від 02 лютого 2017 року (далі - Акт огляду), який став підставою для складання висновку лікаря, оскільки працівниками поліції незрозуміло з яких причин не додано Акту огляду до матеріалів справи, хоча в Протоколі йдеться про те, що він додається до протоколу. Підставою для подання клопотання, окрім недодання працівниками поліції до протоколу зазначеного Акту огляду, стало зазначення у Висновку лікаря про "стан сп'яніння внаслідок вживання лікарських препаратів", що суперечить висновкам протоколу про перебування його у стані наркотичного сп'яніння. Тобто, очевидна суперечність інкримінованого йому Протоколом правопорушення викликає сумніви щодо того, чи є об'єктивним Висновок лікаря в частині зазначення про "стан сп'яніння", проте судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні поданого його захисником клопотання, що доводить неповноту встановлених фактичних обставин справи та нехтування судом мого права на доведення його невинності.

Крім цього зазначає, що згідно наданого в судовому засіданні 28.04.17 р. в суді першої інстанції його захисником висновку лікаря-невролога від 30.01.17 р. та рецепту № 230 від 30.01.17 р. він вживав заспокійливий засіб - "Корвалол", що мабуть і стало причиною виявлення барбітуратів. Проте, він у цьому не впевнений, оскільки не є фахівцем у галузі медицини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, постанова суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до Управління патрульної в м. Києві для доопрацювання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань, має вирішити питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Проте, як видно з матеріалів справи, ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, кожна окрема складова диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП утворює об'єктивну сторону вказаного правопорушення.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не конкретно зазначено в чому саме полягає суть порушення, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, щоОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, на огляд щодо визначення стану наркотичного сп'яніння погодився, і в установленому законом порядку в присутності двох свідків погодився пройти огляд у медичному закладі. Проте, результати такого огляду не зазначені.

Разом з тим, у Висновку щодо результатів медичного огляду від 06.02.17 р., зробленого Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія», долученого до Протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_3 перебував у стані сп'яніння внаслідок вживання лікарських засобів ( барбітуратів). про що жодним чином не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, формулювання в протоколі суті правопорушення є неконкретним, не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, унеможливлювало об'єктивний розгляд справи судом, перевірку наявності чи відсутності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

На ці обставини не звернув увагу суддя суду першої інстанції, більш того, при розгляді справи вийшов за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки визнав винуватим ОСОБА_3 за керування автомобілем у стані сп'яніння, внаслідок вживання лікарських засобів (барбітуратів), про що не зазначалось у протоколі.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про повернення матеріалів справи щодо ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Матеріали про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві для доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І.Кепкал