ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7172/17
провадження № 3/753/2522/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Шклянка М.П., за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №2 Кузюра Л.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працюючого, за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

18.04.2017 року до Дарницького районного суду м.Києва надійшла адміністративна справа за адміністративним протоколом складеним УЗЕ у м.Києві ДЗЕ Національної поліції України про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, обіймаючи посаду судді Дніпровського районного суду м.Києва, будучи відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, подав суду заяву в якій просив розгляд адміністративного матеріалу проводити без його участі, вину у скоєному не визнав, просив справу закрити в зв'язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

Прокурор Кузюра Л.М. в судовому засіданні підтримала протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Постанови Верховної Ради України №673-XIV від 19.05.1999 року обраний суддею Дніпровського районного уду м.Києва безстроково.

Приміткою до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції»визначено, що до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті віднесено, суддів.

Постановою Верховної ради України від 29 вересня 2016 року №1612- VIII (Про звільнення суддів) відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 126 Конституції України суддю Дніпровського районного суду міста Києва Марцинкевич В.А. звільнено із займаної посади.

Наказом голови Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року на підставі постанови Верховної ради України від 29 вересня 2016 року №1612-VI11 ОСОБА_3 виключено із штату Дніпровського районного суду.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Підпунктом 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Крім того, відповідно до першого етапу системи подання та оприлюднення відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» декларацій, який розпочав свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, передбаченого пунктом 1 Рішення №2 від 10.06.2016 Національного агентства з питань запобігання корупції, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283 віднесено декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3. заповнив відповідно 2 електронні декларації а саме за 2015 рік та за 2016 рік після звільнення, зберіг дані декларації в реєстрі 28.10.2016 о 02:42 год., на підтвердження чого йому було направлено на електронну адресу лист про те, що декларація збережена.

З письмових пояснень ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи вбачається, що він заповнив та подав одразу дві декларації, проте з невідомих йому причин збереглась лише декларація за 2015 рік, про що йому стало відомо лише в лютому 2017 року та запропоновано подати декларацію ще раз. В той же час матеріали справи містять скриншот запиту по ОСОБА_3, з якого вбачається, що 28.10.2016 року останній подав декларацію за 2015 рік, після звільнення, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 були подані дві декларації.

Водночас, ознакою правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних причин. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію в тому числі внаслідок технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК. Загальновідомим є той факт, що в роботі системи електронного декларування в період останніх днів жовтня 2016 року були перебої, про що висвітлювалось ЗМІ. Це також підтверджує пояснення ОСОБА_3 щодо незбереження його декларації за 2016 рік після звільнення на сайті НАЗК.

Надані до суду матеріали та докази здобуті під час розгляду справи, підтверджують відсутність у ОСОБА_3 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а тому відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно листа-роз'яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року (п.2 листа), судді, які звільняються з підстав, визначених ч.6 ст.126 Конституції України, не можуть бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Ключовими поняттями в даному питанні є «припинення повноважень» та «звільнення з посади».

Ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено необхідність подання декларацій особами, що припиняють діяльність.

Виключно для припинення трудових відносин судді з відповідним судом є саме припинення повноважень судді. Звільнення ж судді з підстав, передбачених Конституцією, в тому числі і в редакції, яка діяла на момент звільнення ОСОБА_3, не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті зазначених норм Конституції України та ЗУ «Про запобігання корупції». Таким чином, судді звільненні згідно з п.5 ч.5 ст.126 Конституції України в редакції до 30.09.2016 року не є суб'єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172 - 6, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 - закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення постанови до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва.

Суддя