АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/64/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є., зза участю ОСОБА_1, адвоката Черніцького І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Черніцького І.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міькрайонного суду від 21 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 21 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 29 листопада 2016 року о 18 год. по вул. Січових Стрільців,29 в с.Біла Тернопільського району Тернопільської області керував автомобілем марки ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Черніцький І.Р. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 грудня 2016 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, свідки, вписані в протокол, не були присутніми на місці зупинки автомобіля, а при складанні протоколу. Посилається на порушення при складанні протоколу та відсутність висновку лікаря щодо результатів медичного огляду.

У зв'язку з тим, що розгляд справи 21 грудня 2016 року проведено у відсутності ОСОБА_1, протягом трьох днів з дня винесення постанови йому не направлено копію вказаної постанови, а про її існування він дізнався лише 02 лютого 2017 року, після ознайомлення адвоката із матеріалами справи, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 та адвоката Черніцького І.Р., які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, крім того просять закрити справу із-за відсутності складу правопорушення та поновити строк на оскарження постанови, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2016 року, згідно якого інспектором батальйону УПП в у м.Тернополі ДПП лейтенантом поліції Герасименко М.В. зафіксовано факт керування 29.11.2016 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу ALCOTEST DRAGER в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу ALCOTEST DRAGER від 29.11.2016 року, рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,40%о.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначили, що 29.11.2016 року приблизно о 18 год. 10 хв. вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_1 В їхній присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою застосування приладу ALCOTEST DRAGER або пройти огляд на стан акогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, який має право на проведення такого огляду. Водій ОСОБА_1 у їхній присутності пройшов огляд на стан сп"яніння за допомогою алкотестеру DRAGER 6810. Результат тесту позитивний, проба 0,40 %о. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився.

Свої пояснення свідки подали 29 листопада 2016 року письмово.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Щодо посилання захисника на те, що свідкам не було відомо чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтовані, так як відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, свідки повинні бути присутні при огляді на стан сп'яніння.

Твердження захисника, що були порушення під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів є необґрунтованими.

Так, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, не передбачено імперативної вимоги щодо місця складення протоколу.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що до матеріалів адміністративної справи не долучено висновок лікаря щодо результатів медичного огляду, оскільки огляд ОСОБА_1 не проводили в медичному закладі зв'язку з його відмовою.

Щодо внесення пропозиції пройти огляд на стан сп'яніння не на місці зупинки, а при складанні протоколу, а також те, що не було тимчасово затримано транспортний засіб, на що звертає увагу захисник, то вказані обставини не впливають та не звільняють винну особу від відповідальності.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при складанні протоколу ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КпАП України, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Доводи апелянта про направлення справи на новий судовий розгляд є безпідставні та чинним законодавством в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 294 КУпАП - не передбачено.

Оскільки розгляд справи 21 грудня 2016 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і про оскаржувану постанову суду дізнався 02.02.2017 року, то, відповідно до ст.289 КУпАП, строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міькрайонного суду від 21 грудня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан