Справа № 343/2063/16-п
Провадження № 33/779/53/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, що працює електромонтером Долинського РЕМ, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір.

в с т а н о в и л а :

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а саме близько 22 год. 46 хв. 29.10.2016 року по вул. Данила Галицького в м. Долина Івано-Франківської області керував автомобілем "ГАЗ 24" д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння рогівки очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер- 6810" або в Долинській ЦРЛ в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що працівники поліції вели себе нахабно, грубіянили та стверджували, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння, в той час як він приймав противірусні ліки. Вказує на те, що у працівників поліції був відсутній Алкотестр і вони запропонували йому проїхати до лікарні для освідчення на стан сп'яніння, проте він відмовився їхати, у зв'язку із поганим самопочуттям. Вказує, що працівники поліції змусили його дати пояснення про те, що він вживав невелику кількість алкоголю, на підставі чого й склали протокол. Посилається на те, що суд не дотримався принципу неупередженості та об'єктивності, не врахував його пояснення, не отримав пояснення від працівників поліції та свідків, які нібито засвідчували його відмову. Наполягає на тому, що свідків на місці складання протоколу не було. Вважає, що справу розглянуто з порушенням його прав, оскільки судом не вжито заходів для встановлення об'єктивної істини по справі, що призвело до винесення незаконного рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі, просив постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв'яжу із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду належить залишити без змін, з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Перевірка працівниками поліції стану алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 проводилась відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція), у зв'язку із виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння роговиць очей, про що є посилання у відповідній графі протоколу (а.п. 1).

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №483332 від 29.10.2016 року (далі - Протокол), складеного уповноваженою на те особою - поліцейським взводу ДПС ГУНП в Івано-Франківській області Полянським В.С., у пристуності двох свідків, водій ОСОБА_2 29.10.2016 року о 22-46 год. в м.Долина по вул. Д.Галицького керував автомобілем ГАЗ 24 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння роговиць очей. Було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або медичного огляду в лікарні, водій відмовився (а.п. 1).

Протокол містить пояснення ОСОБА_2 наступного змісту: «Випив 70 гр лікеру на спирту, після чого поїхав автомобілем і був зупинений поліцією, в лікарню на медичний огляд їхати відмовляюсь, так як з порушенням згідний». Протокол підписаний як ОСОБА_2, так і працівником поліції.

Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу, ОСОБА_2 не викладено.

Також в судовому засіданні апеляційного суду апелянт пояснив, що ним не оскаржувались дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому, доводи апелянта в частині того, що працівники поліції змусили його написати саме такі пояснення не є слушними.

В протоколі, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "свідки чи потерпілі" вказані прізвища двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх адреси. Пояснення цих свідків долучені до протоколу, з яких вбачається, що працівник поліції запропонував водію продути прилад на місці або їхати до лікарі для визначення стану алкогольного сп'яніння, на що осатаній відмовився, оскільки визнав свою вину в тому, що випив 70 гр лікеру, після чого керував автомобілем (а.п. 2-3).

Пояснення вказаних вище свідків об'єктивно підтверджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення щодо суті правопорушення.

З наведеного вбачається, що доводи апелянта в частині того, що свідки не були залучені під час складання протоколу, та працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», також є безпідставними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, доходжу до висновку, що дії працівників поліції в частині процедури огляду на стан сп'яніння, відповідали вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП.

Що ж стосується доводів апелянта про те, що працівники поліції змусили його дати пояснення про те, що він вживав невелику кількість алкоголю, на підставі чого й склали протокол, то вважаю їх способом захисту правопорушника, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та повністю спростовуються зібраними по справі доказами.

Погодження або заперечення ОСОБА_2 вживання ним алкоголю та подальше керування автомобілем не впливає та не має жодного значення для прийняття рішення в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі (а.с. 1), оскільки ОСОБА_2 притягується до відповідності за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто за порушення п. 2.5 ПДР України, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто за порушення п. 2.9 а ПДР України.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Отже, за вказаних вище обставин вважаю, що у суду першої інстанції були законні підстави про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції статті та застосоване судом першої інстанції в межах, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосований з метою виховання ОСОБА_2, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, та при накладенні стягнення були враховані характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та ступінь його вини.

Враховуючи викладене вище, підстави для зміни, скасування або закриття постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та задоволення апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Івано-Франківської області В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло