АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1618/17 Головуючий І інстанції
Справа № 645/4511/17 ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - ОСОБА_2,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 06.10.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 265348, 06.10.2017 року о 02-30 год. в м. Харкові по проспекту Московському, 246-А водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору.

При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду необґрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд залишив поза увагою доводи ОСОБА_4 про те, що порушення ПДР було допущено саме ним, і він керував автомобілем під час скоєнні ДТП.

Районний суд неповно зясував всі обставини по справі та за фактом ДТП необґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року та закрити провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, обставини викладені в протоколі не визнав, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 «а» ПДР України).

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- схемою місця ДТП, з якої вбачається, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, скоїв наїзд на електроопору.Механізм утворення ДТП відповідає механічним пошкодженням автомобіля НОМЕР_1, а саме: розбитий передній бампер, капот, лобове скло, решітка радіатора, радіатор, спрацювання двох передніх подушок безпеки. (а.с. 2);

- поясненнями ОСОБА_3 в яких він зазначив, що 06.10.2017 року о 02-30 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по Московському проспекту з боку бульвару ОСОБА_5 в напрямку проспекту Тракторобудівників. Не впорався з керуванням (був дощ та вологий асфальт) та вїхав в стовп, після чого залишив автомобіль, покину в місце ДТП, поїхав додому з годом повернувся на місце ДТП. В дома в стані афекту вживав алкоголь. В момент ДТП в автомобілі знаходився один (а.с. 3);

- поясненнями гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, які були свідками відмови саме ОСОБА_3 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення за фактом ДТП (а.с. 5-6).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, про те що автомобілем він не керував. ДТП вчинив його батько ОСОБА_4 Апеляційний суд оцінює критично та розцінює як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинення більш тяжчого адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи міститься копія протоколу серії БР № 265349 від 06.10.2017 року складеного стосовно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Норми ч. 4 ст. 130 КУпАП регулюють відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк пятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

При апеляційному перегляді постанови районного суду ОСОБА_3 вказав, що свої пояснення які містяться в матеріалах справи надавав в стані афекту та дійсно знаходився під дією алкоголю який вживав вдома.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в своєму розумінні «стан афекту» - це емоція, яка певним чином пов'язана з шоком, потрясінням внаслідок чого особа не може контролювати свої дії. Цей процес протікає настільки швидко, що призводить до звуження свідомості. Таким чином, надання пояснень ОСОБА_3 поліцейським в такому стані не є можливим.

Раптовий, хворобливий стан афекту, на який посилається ОСОБА_3 не підтверджений жодним об'єктивним та належним доказам відповідно до ст. 251 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що до медичного закладу з метою встановлення такого стану не звертався.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_8 своїм правом скористався, надав пояснення, не вказав заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, про невідповідність внесених відомостей до протоколу та схеми місця ДТП не заявляв. Протокол підписувати відмовився, про що відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, поліцейським зроблено відповідний запис (а.с.1).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 суду не надав.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення БР № 265348 від 06.10.2017 року відносно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необєктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимокам ст. 283 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Застосування Фрунзенського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене відсутні підстави для зміни або скасування постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 298 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишитибез задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2