Справа № 638/4396/17
Провадження № 3/638/1429/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року

09 червня 2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Наумова .С.М.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 07.061983 року народження, громадянина України, тимчасово безробітного, який мешкає: м.Харків, вул. Л. Свободи, буд. 87, буд. 60

за ч. 2 ст 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу, ОСОБА_1, 12.03.2017 року о 03 год. 30 хв. в м. Харкові по Клочківській, будинок 295 А керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згіди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Огляд на стан спяніння проводився із застосуванням приладу Драгер № 2820 в присутності двох понятих, результат огляд на стан сп`яніння позитивний 0,86 %о, чим порушив вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху України: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину не визнав та пояснив, що 12.03.2017 року приблизно о 3.30 ночі він керував автомобілем ВАЗ 211040 д/з АХ 1641 ЕО який належить гр.. ОСОБА_2ГІ. і рухався по вул.. Клочківській в бік Олексіївки. В районі будинку № 295 А/2 його було зупинено працівниками поліції. Після зупинки працівники поліції повідомили йому що він нібито скоїв ДТП біля нічного клубу «Галактика» на вул.. 23 серпня. ОСОБА_1 це заперечував, але пояснив що дійсно у нього приблизно 30 хвилинами раніше виникла суперечка з невідомим йому громадянином який намагався звинуватити його в тому нібито ОСОБА_1 своїм автомобілем спричинив його автомобілю ДЄО ОСОБА_2 механічні пошкодження у вигляді подряпин. Останній вимагав у ОСОБА_1 за не виклик працівників поліції значну суму коштів але він не вважав себе винним і знав що він ні якого автомобілю не зачіпав і бачив відсутність будь яких механічних пошкоджень як на своєму та і на автомобілі незнайомця. ОСОБА_1 сказав останньому що той може робити що йому заманеться і поїхав від місця на якому виникла вказана ситуація тому що вважав це надуманою історією з боку невідомого чоловіка з метою вимагання у нього грошей. Коли ОСОБА_1 почав відїзжати від невідомого, останній крикнув йому що він, ОСОБА_1, віддасть більше.

Після цього підїхав другий службовий автомобіль патрульної поліції і привезли того невідомого йому громадянина який звинувачував його в пошкодженні його автомобіля. Працівники поліції стали погрожувати йому тим, що як що він не віддасть цьому громадянину певної грошової суми то вони заберуть його автомобіль на штрафний майданчик до повного зясування всіх обставин. Він погодився заплатити цьому громадянину вказану працівниками поліції суму. Але при собі він такої суми не мав. Тоді він сказав що в нього є на банківській картці певна сума але треба знайти банкомат. Він звернувся до чоловіка який знаходився поруч, як потім виявилось, ним був гр..ОСОБА_3, щоб він на власному автомобілі звозив його до найближчого банкомату для того щоби зняти кошти. ОСОБА_3 погодився і вони поїхали шукати банкомат. Працівники поліції, невідомий громадянин який звинувачував його в ДТП залишились на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1

Також ОСОБА_1, в своїх поясненнях зазначив, що разом з ОСОБА_3 коли почали шукати банкомат він попросив зупинити автомобіль біля кіоску на перехресті вулиць Клочківській та 23 серпня де купив пляшку коняку 0.25 л. і почав по трохи ковтати для того щоб якось заспокоїться після вказаних подій. ОСОБА_3 поцікавився у ОСОБА_1, як же він збірається керувати автомобілем якщо почав пити. ОСОБА_1 сказав що позвонить власнику автомобіля, його куму, і він забере його. Що потім і зробив.

Далі він разом з ОСОБА_3 проїхали декілька банкоматів по вул.,23 серпня, пр..Науки і лише в супермаркеті по вул..Отокара Яроша він зміг зняти зі своєї банківської картки гроші.

Процес пошуку банкоматів зайняв майже годину. Під час цього я декілька разів робив ковтки коняку з пляшки.

Коли він і Джамалов повернулися до місця зупинки автомобіля ОСОБА_1 віддав гроші не відомому в присутності працівників поліції і написав разом з невідомим йому громадянином розписки про відсутність претензій одного до одного.

Працівників поліції котрі зупиняли ОСОБА_1 вже не було. Інші працівники поліції мабуть почувши від нього в цей час запах спиртного вирішили скласти відносно нього протокол і запропонували йому продутись в прилад Драгер. ОСОБА_1 спочатку сказав що він не пив ні чого із спиртного коли керував транспортним засобом а випив зараз коли їздив з ОСОБА_3 по гроші. ОСОБА_3 на цей час вже поїхав с місця і не міг підтвердити його слова.

Працівники поліції викликали до себе знову той екіпаж що зупиняв його і знову погрожуючи забрати автомобіль на штрафної майданчик змусили його у присутності двох свідків, обєктивність яких у нього викликає сумнів, продутися в прилад «Драгер» який показав 0,86%. Що є обєктивним на його думку показником на нещодавно випитий алкоголь.

Показання ОСОБА_1, підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судовому засіданні були попередженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, диспозиція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає чотири окремих склади адміністративного правопорушення, а саме:1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння або під впливом лікарських препаратів;3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 4) повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до розяснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні правопорушник пояснив, що дійсно він вживав алкогольний напій, однак за кермом в такому стані не перебував, що підтвердили свідки, допрошені в судовому засіданні.

Крім того, суд неодноразово викликав в судове засідання в якості свідка для підтвердження обставин справи інспектора роти № 1 батальйону № 3 УПП м. Харків лейтенанта поліції ОСОБА_7, однак він в засідання не зявився, причину не явки суду не повідомив.

Також, суд просив надати до суду для спростування пояснень правопорушника та показань свідків, відеозаписи з нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) співробітників Управління патрульної поліції у м. Харкові, які були зроблені 12.03.2017 року, однак в супереч наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові 08 червня 2017 року надано лист з повідомленням, про те , що відеозаписи з нагрудних відеокамер співробітників Управління, які були зроблені 12.03.2017 року, що зберігалися на носіях боксів збереження відеоматеріалів, були знищені у звязку з закінченням терміну зберігання.

До того ж, в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_8 Свадхіна, Панда Фірам, який суд не може прийняти як належний доказ, оскільки в даних поясненнях міститься багато виправлень, в кожному окремому аркуші пояснень міститься мінімум три різних почерки , що дає припущення про те, що пояснення написано одночасно трьома різними особами, що не є допустимим, оскільки особа-свідок надає письмові пояснення написані власноруч. Окрім цього , в даних поясненнях не зазначено, (міститься відступ) години та хвилини коли були надані пояснення, що також дає підстави критично ставитись до даних письмових пояснень.

Таким чином, факт вчинення правопорушення не може бути підтверджено відеозаписом, оскільки він до суду не наданий, в звязку з його знищенням, ні письмовими поясненнями свідків, оскільки вони відібраннями з грубими порушення, ні усними поясненнями свідків, оскільки на неодноразові виклики до суду а ні понятті, а ні сам інспектор, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення в судове засідання не зявились.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно достатті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: С.М. Наумова