Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2452/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н.А.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В.,. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2017 року обєднано в одне провадження справи №295/2451/17 та №295/2452/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1, та обєднаній справі присвоєно №295/2451/17.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 01.03.2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_1 у м. Житомирі по проспект Миру, 24, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

Крім того, 01.03.2017 року о 05 год. ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Героїв Базару, 47, керував автомобілем марки «TOYOTA COROLLA» реєстраційний номер А17930ВТ, у стані алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності свідків.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та винесення нової постанови суду про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що він був позбавлений можливості бути присутнім в суді при розгляді справи, надавати пояснення та користуватися іншими правами передбаченими ст. 268 КпАП України, оскільки суд розглянув справу у його відсутність та належним чином не повідомив про час та місце розгляду справи.

Про постанову суду він дізнався та отримав її лише 29.05.2017 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Як вбачається, з апеляційної скарги він оспорює фактичні обставини справи та вказує, що він не керував транспортним засобом та відразу повідомив працівників поліції. Він не порушував п. 2.9 а ПДР, оскільки не перебував у стані алкогольного спяніння та його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Щодо другого епізоду, вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, а зазначив про те, що він не керував автомобілем, що можуть підтвердити свідки вказані у протоколі.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, а також дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Разом з тим, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема по епізоду від 01.03.2017 року о 02 год. 50 хв., протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №232011 від 01.03.2017 року, висновком обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, спяніння від 01.03.2017 року №186, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з яких вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, а також, відмовився від підпису протоколу та отримання його копії; рапортом інспектора патрульної поліції у м. Житомирі ОСОБА_5

По епізоду від 01.03.2017 року о 05 год. 20 хв., протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №232046 від 01.03.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, письмовими поясненнями працівників КУ ЦМЛ № 2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від підпису протоколу, отримання його копії та дачі пояснень, а також відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого спяніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан спяніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння чи перебування під дією лікарських засобів працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи та відеозаписів у ОСОБА_1 при обстеженні о 02 год. 30 хв. 01.03.2017 р. було виявлено стан алкогольного спяніння, а близько 5 год. 20 хв. він відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції на місці зупинки та у закладі охорони здоровя.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, порушення його права на захист та перевищення повноважень працівниками поліції при складанні протоколу, а також розгляді справи у його відсутність та не повідомлення його про час та місце судового розгляду апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються показаннями вищезазначених свідків, а також відеозаписом .

Так, з дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в період усього часу, включаючи виїзд працівників поліції на місце, проведення медичного огляду в медичному закладі та завершуючи складанням протоколу серії БР №232011 працівники поліції жодним чином не порушили прав ОСОБА_1

Вбачається, що йому було запропоновано надати документи підтверджуючі право керування, повідомлено про права та обовязки, він добровільно пройшов огляд в медичному закладі та не заперечував, що керував транспортним засобом.

При складанні протоколу ОСОБА_1 розяснювались його права, надавався для ознайомлення протокол та можливість дати пояснення та його підписати, вказувався час явки до суду. Пояснень щодо незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив.

За таких обставин суд апеляційної інстанції підстав для визнання процесуальних документів складених за результатами цих дій недопустимими доказами не знаходить.

Також, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду з підстав істотного порушення прав ОСОБА_1 при розгляді справи у його відсутність.

Як засвідчують матеріали справи, судом тричі відкладався розгляд справи та неодноразово вживались заходи для виклику ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, яку він вказав при складанні протоколу та направлялись двічі рекомендовані повідомлення, які повернулись до суду з відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання.

При цьому, ОСОБА_1 було розяснено при складанні протоколу про необхідність явки до суду 22.03.2017 р. на 9 год. 30 хв., однак він не зявився та жодних відомостей про неможливість явки з поважних причин не надав

Зазначені обставини на думку апеляційного суду вказують про свідоме зловживання ОСОБА_1 своїми правами та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності.

До такого висновку суд апеляційної інстанції приходить і з врахуванням ставлення ОСОБА_1 до розгляду його апеляційної скарги.

Так, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не зазначив інших засобів звязку ніж адреса місця проживання, вказана у протоколах про адміністративні правопорушення, вказавши що вони відсутні (телефон, електронна пошта).

У звязку з цим 08.06.2017 р. за вказаною ним адресою (АДРЕСА_1) було направлено повістку з рекомендованим повідомлення про необхідність явки до суду на 27.06.2017 р. 10 год. 30 хв.

Зазначена повістка повернулась до суду з відміткою - за не запитом. Разом з тим, 27.06.2017 р. на адресу суду по електронній пошті від ОСОБА_1 (ЛШ ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу.

У зв'язку з заявленим клопотанням, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 04.07.2017 р., а ОСОБА_1 направлено повістки за місцем проживання та за електронною адресою (ЛШ ) 29.06.2017 р.

Внаслідок неявок ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції, також в послідуючому направляв повістки за місцем проживання та за електронною адресою про виклики на 13.07.2017 р. та 31.08.2017 р., однак рекомендовані поштові відправлення повернулись з відмітками за закінченням терміну зберігання та за не запитом, заяв про неможливість явки апелянт не надав як і підтверджуючих документів про хворобу.

Зазначені обставини на думку суду свідчать про свідоме зловживання ОСОБА_1 своїми правами, нещирість та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності, а з врахуванням того що судом вживались усі можливі заходи для того щоб ОСОБА_1 скористався своїми правами суд апеляційної вважає за можливе проводити розгляд у його відсутність.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Стягнення ОСОБА_1, не зважаючи, що він вчинив в період нічної доби 01.03.2017 р. два ідентичних, правопорушення, що характеризуються підвищеною суспільною небезпекою і як вказують свідки поставив під загрозу життя та здоровя громадян судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 10 травня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_10