Справа №461/8252/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю представника митниці ОСОБА_1 та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №5565/20900/17 від 28.10.2017 р., 06.10.2017 року о 05 год. 05 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, із ОСОБА_3 до України смугою руху «зелений коридор» вїхав транспортний засіб «VW Passat», кузов WVWZZZ3AZTE215989, реєстраційний номер PKA69GE, під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

До митного контролю та оформлення громадянин ОСОБА_2 подав наступні документи: паспорт громадянина України номер FF221326, виданий 17.11.2016 року; відоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії DR/BAН №5034247, згідно з яким, власником транспортного засобу є Blaszczyk Marek (проживає: 62817 Zelazkow Anielin 10); доручення (OSWIADCZENIE) від 02.10.2017, видане громадянином Blaszczyk Marek громадянину України ОСОБА_2, засвідчене нотаріусом Lucyna Latkowska (Kancelaria Notarialna Lucyna Latkowska (27600, Sandomierz, ul. Mickiewicza 17 A) та зареєстроване (Repertorium A numer) під №5731/2017.

При здійсненні митних формальностей у працівників митного органу виникла підозра щодо достовірності поданих до митного контролю документів на право користування автомобілем, а саме Доручення. У звязку з цим, Львівською митницею ДФС засобами електронного звязку 06.10.2017 р. за №12628/13-70-20/10/38 скеровано лист до нотаріальної канцелярії «Lucyna Latkowska (27600, Sandomierz, ul. Adama Mickiewicza 17 A ), щодо підтвердження чи спростування факту посвідчення доручення на право користування транспортним засобом «VW Passat», кузов WVWZZZ3AZTE215989, реєстраційний номер PKA69GE. 06.10.2017 р. Львівської митниці ДФС надійшло повідомлення від нотаріальної канцелярії «Kancelaria Notarialna Lucyna Latkowska» (вх. від 06.10.2017 №1034/10/13-70-20/38) у якій зазначено, що документ на імя Стасів ОСОБА_4 не складався у їх канцелярії.

У звязку з отриманою відповіддю, Львівською митницею ДФС засобами електронного звязку 06.10.2017 за №12654/10/13-70-20/38 скеровано лист до нотаріальної Палати в Кракові (Izba Notarialna w Krakowie) з метою підтвердження факту відсутності нотаріального посвідчення доручення на імя ОСОБА_2. 12.10.2017 засобами електронного звязку на офіційну скриньку управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС отримано повідомлення нотаріальної Палати в Кракові (Izba Notarialna w Krakowie) (вх. від 12.10.2017 №1092/10/13-70-20/38. У своєму листі нотаріальна Палата підтвердила, надану інформацію з нотаріальної канцелярії «Kancelaria Notarialna Lucyna Latkowska».

Органом митниці дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням митному органу як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

ОСОБА_2 під час розгляду справи винну у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_3, довіреність надана йому попереднім власником автомобіля.

Представник Львівської митниці ДФС України зазначив, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України та просив визнати його винним.

Заслухавши думку представника митниці та думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Як встановлено Митним кодексом України до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, притягуються особи, які здійснили переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В свою чергу, під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину. Щодо твердження органу митниці про те, що ОСОБА_2 надав митному органу довіреність як підставу для переміщення транспортного засобу, суд приходить до наступного висновку.

Орган доходів і зборів стверджує, що надана ОСОБА_2 довіреність є підробленою. Проте працівниками митниці не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_2 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_3. При цьому суд враховує, що нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя та участь ОСОБА_2 при цьому є необов'язкова.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє (стаття 239 Цивільного кодексу України) .

Відповідно до частини першої та абзацу першого і другого частини третьої статті 202 Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обовязки лише для особи, яка його вчинила.

Статтею 244 Кодексу передбачено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися також на акті органу юридичної особи.

Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно із статтею 245 Кодексу, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Нотаріально посвідчена довіреність вимагається на вчинення правочину, який потребує нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом або домовленістю сторін.

Крім цього, законодавством України, а саме ч. 4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність.

Також, враховуючи визначення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у якому, зокрема, вживається термін «приховування, а також подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, конструкція вказаної норми передбачає наявність вини у формі умислу, наявність якого в даному конкретному випадку в діях ОСОБА_2 не тільки не доведена, а й взагалі не досліджувалася на митними органами.

Таким чином, дії ОСОБА_2 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 483, 487 МК України, ст.ст. 7, 9, 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483МК України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу №5565/20900/17 від 28.10.2017 р. транспортний засіб «VW Passat», кузов WVWZZZ3AZTE215989, реєстраційний номер PKA69GE з ключем запалювання, доручення (OSWIADCZENIE) від 02.10.2017 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії DR/BAН №5034247, - повернути ОСОБА_2.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя В.Є. Радченко