АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/131/17 Справа № 203/4982/16 -п
Гоповуючий у 1-й інстанції' - Смопьняктов 0.0.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

8 лютого 2017 року

м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 1.1., апеляційну скаргу останнього на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року у справі про притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ТОВ «Сервіс Агро-маркет» в якості менеджера по продажам, а також в Агро-Фірмі Кільчень» агрономом, не одруженого, у 2015 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

до адміністравтиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

27 грудня 2016 р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 1.1, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Вказане правопорушення, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_2 скоїв при слідующих обставинах.

1 жовтня 2016 р. ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного сп*яніння, керував транспортним засобом - автомашиною марки «ТОУОТА КОЯО^А» з державним реєстраційним номером «АЕ3335НС».

В цей же день, близько 04 год. 00 хвил. біля буд. 19 по пр. Пушкіна в м. Дніпропетровську його було зупинено співпрацівниками 2-ої роти 4-го батальйону УПП м. Дніпропетровська, які встановили знаходження останнього в стані алкогольного сп*яніння по зовнішнім ознакам - «різького запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей». Огляд на стан сп*яніння не проводився у зв*язку з відмовою водія у присутності двох свідків, чим останнім було порушено вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_2 не згоден з даними рішенням суду. В апеляції просить його скасувати. Провадження по справі закрити у зв*язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того, просить суд апеляційної інстанції поновити йому строк на оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016р.

Стверджує, що пропустив його з поважних причин, оскільки про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлений не був. Розгляд справи відбувся за його відсутністю. Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська отримав 13 січня 2017 р. З оскарженням до суду апеляційної інстанції звернувся 20 січня 2017 р.

Розглянув апеляцію правопорушника ОСОБА_2, заслухав останнього в судовому засіданні, дослідив матеріали справи, перевірив доводи на які посилається апелянт у своєї скарзі, вважаю, що в задовлоленні скарги про скасування судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів справи, судовий розгляд 27 грудня 2016 р. щодо ОСОБА_2 1.1, про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП проводився за його відсутністю.

За вимогами ст. 294 КУпАП, оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2, була постановлена за відсутності останнього.

Згідно даних, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся суддею шляхом направлення «смс-повідомлень» 27 жовтня 2016 р.;

5 листопада 2016 р.; 7, 19 грудня 2016 р. про слухання справи в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, відповідно 3, 10 листопада 2016 р.; 13 та 27 грудня 2016 р.

Із вказаних повідомлень видно, що вони своєчасно доставлені за номером телефону «096-837-37-16», на який посилався ОСОБА_2 при складанні у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення співпрацівниками поліції. Про те, що мається саме такий номер телефона, не заперечував в засіданні суду апеляційної інстанції і правопорушник ОСОБА_2 Останній стверджував, що дані повідомлення не отримував, тому не з*явився до суду.

Сукупність вказаних даних свідчить про те, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 268 КУпАП.

Між тим, звертається увага на те, що судове рішення Ясківу судом не направлялось. Відповідно до розписки, останній отримав його особисто 13 січня 2017 р. Звернувся до суду з апеляцією 20 січня 2017 р. Тому строк на апеляційне оскарження останім не було пропущено.

По суті рішення, вважає його незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального закону, а його висновки про винність такими, які не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів посилається на неналежне оформлення співпрацівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки він містить закреслення та виправлення даних, які в ньому містяться, тому вважає його складеним з порушеннями вимог п. 7 розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 р.

Посилається на те, що свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не стверджували, що він знаходився в стані алкогольного сп*яніння, про що свідчать дані, які містяться в їх поясненнях.

Стверджує, що співпрацівники поліції проігнорували його вимоги надати свідоцтво про перевірку робочого стану вимірювальної техніки «Драгер». тому висловив намір проїхати до відповідного лікувального закладу для освідування. Між тим, в даний заклад його доставлено не було.

Не дивлячись на те, що по твердженням робітників поліції він знаходився в стані алкогольного сп*яніння, від керування транспортним засобом, відповідно до вимог ст. 266 ч. 1 КУпАП, його відсторонено не було.

Вважає, що суд першої інстанції визнав його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не навів відповідних доказів про ухилення його від огляду у зв*язку з находженням у стані алкогольного сп*яніння при керуванні транспортним засобом. Тому суд постановив незаконне рішення.

Розглянув апеляцію, заслухав правопорушника ОСОБА_2, дослідив матеріали справи, перевірив доводи на які посилається апелянт у своєї скарзі, вважаю, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Обгрунтовуючи свої висновки про винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд послався на дані, які містяться в протоколі про адмініставтивне правопорушення від 1 жовтня 2016 р., поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, розписці, рапорті, вважаючи, що ОСОБА_2 скоїв карані дії при обставинах, вказаних в постанові.

Аналіз вказаних доказів свідчить про те, що співпрацівники поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 1 жовтня 2016 р. під час чергування, знаходячись на пр. Пушкіна в м. Дніпро встановили порушення водієм ОСОБА_2 «Правил дорожнього руху» пов*язаних з проїздом останнім на заборонений сигнал світлофора. Під час спілкування з останнім було встановлено, що водій знаходиться в стані алкогольного сп*яніння за ознаками різького запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова. Ці дані були викладені в рапорті інспектора Повзло О.В., а також протоколі про адміністравтине правопорушення від 1 жовтня 2016 р. (а.с. 5; 1).

Крім того, із вказаних даних вбачається, що ОСОБА_2 не тільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння, але ще й відмовився від проходження освідування на приборі «Драгер». Про це свідчать пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 2;3), а також дані, які містяться в вищезазначеному протоколі.

Слід відмітити, що склад адміністративного правопорушення, передбачечного ст. 130 ч. 1 КУпАП, може бути утворений за умови, що особа, яка керувала транспортним засобом знаходилась в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швикість реакції, а так само, якщо дана особа, яка керує транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Докази, на які послався суд першої інстанції про те, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп*яніння при керуванні транспортним засобом і про те, що той відмовився від огляду на стан сп*яніння, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Доводи останнього про помарки і закреслення в протоколі про адміністративне правопорушення не можуть вплинути на доведеність вини, оскільки дані, які в ньому містяться не викликають сумнівів в їх достовірності.

Посилання апелянта на відсутність в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тверджень, що знаходився в стані алкогольного сп'яніння, спростовуються даними, які містяться в протоколі про адміністравтине правопорушення про те, що ОСОБА_2 знаходився в такому стані. Про достовірність даних, які містяться в ньому свідчать підписи останніх, а також інспектора поліції.

Не знайшов суд апеляційної інстанції порушень процесуального характеру щодо огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння. Видно, що він проводився з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Даними, які містяться в матеріалах справи спростовуються твердження апелянта про те, що вимагав у інспектора надати дані про робочій стан техНичного засобу «Драгер». На такі вимоги останнього не посилались свідки, на місті події. Крім того, як сам стверджував апелянт він відмовився від застосування такого приладу до нього.

Під час складання інспектором поліції протоколу, розгляду справи судом першої і апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, відмовився від огляду на стан здоров'я шляхом застосування прибору «Драгер».

Відповідно до вимог ст. 130 ч. 1 КУпАП такі дії містять ознаки даного правопорушення. Тому підстав вважати рішення суду першої інстанції незаконним не знаходжу.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

постановив:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року про визнання ОСОБА_2, винним у правопорушенні, передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна оскарженню не підлягає.

Судья Г.В. Кондаков