Справа № 163/228/17
Провадження №3/163/165/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №3007/20505/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №397914, виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 18.03.1998 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 17.12.2016 року о 00 год. 44 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої неоподатковуваної норми, інший товар, а саме: плиту газово-електричну «Indesit 15GMH6AG(X)U, вагою 43 кг, вартістю 7071,68 грн.; мікрохвильову піч «ОК ОМW2221S», вагою 12,5 кг, вартістю 1650,88 грн.; праску «Bosсh TDA3028210», вагою 1,6 кг, вартістю 1829,52 грн.; телевізор «Philips 49PUS6401/12», вагою 14,4 кг, вартістю 16379,44 грн.; кріплення до телевізора «Vogels МА3040», вагою 3,4 кг, вартістю 2149,84 грн., а всього зазначеного товару загальною вагою 74,9 кг та вартістю 29081,36 грн., що перевищує встановлену неоподатковувану норму, передбачену ч.1 ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що переміщуваний в автомобілі товар належить йому та на нього йому було видано одне TAX FREE. Оскільки разом з ним в автомобілі слідувало ще три пасажири, які будь-якого товару не переміщували, тому вважав, що з розрахунку на себе та пасажирів, придбаний ним товар не перевищує встановлених неоподатковуваних норм, з якими він був обізнаний. Під час проходження митного контролю інспектору митниці відразу повідомив про товар, який переміщує, та, на прохання останнього, подав на нього TAX FREE, однак після огляду даного документу інспектор митниці вказав, що він допустив порушення, так як TAX FREE виписане лише на його імя, тому вважається, що товар переміщує лише він. Зауважив, що будь-яких труднощів виписати TAX FREE на пасажирів у нього не було, однак з таким порядком перетину митного контролю він обізнаний не був, тому й порушення допустив несвідомо. За викладених обставин, вважає, що переміщуваний товар він задекларував в усному порядку, а за порушення правил проходження спрощеного митного контролю просив призначити йому мінімальний штраф та вилучений товар повернути для вивезення в ОСОБА_3.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №3007/20505/2016 від 17.12.2016 року (а.с.1-4); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 17.12.2016 року (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2016/001633 від 17.12.2016 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2, окрім холодильника вагою 50 кг, іншого товару, що перевищував неоподатковувану норму ввезення, а саме: плити газово-електричної «Indesit 15GMH6AG(X)U, вагою 43 кг; мікрохвильової печі «ОК ОМW2221S», вагою 12,5 кг; праски «Bosсh TDA3028210», вагою 1,6 кг; телевізора «Philips 49PUS6401/12», вагою 14,4 кг; кріплення до телевізора «Vogels МА3040», вагою 3,4 кг (а.с.8); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.12.2016 року (а.с.9); копією TAX FREE FOR TOURISTS від 15.12.2016 року №Р304/5032, відповідно до якого загальна вартість переміщуваного ОСОБА_2 товару становить 6720,00 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 17.12.2016 року (100 польських злотих = 616,4323 грн.) складає 41424,25 грн., що еквівалентне 1511,81 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2740,0418 грн. (а.с.10); службовою запискою головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 17.12.2016 року (а.с.11-12).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, частина якого перевищила дозволену неоподатковувану норму, визначену у ч.1 ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору», при усному опитуванні інспектором митниці він повідомив про переміщуваний ним товар, а також предявив TAX FREE, яке у собі включало увесь переміщуваний товар, свідчать не про що інакше, як про здійснення усного декларування.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, який здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Зазначене дає підстави для висновку, що про наявність в автомобілі товару в повному обсязі,інспектору митниці було відомо до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Крім цього, той факт, що ОСОБА_2 мав намір перемістити товар через митний кордон України з розрахунку й на пасажирів, які будь-якого товару не переміщували, не може свідчити про недекларування ним товару, а навпаки - вказує на його добросовісне виконання встановлених митних правил в межах своєї обізнаності.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких переміщуваний ОСОБА_2 товар був заявлений до митного контролю в усній формі, що, в силу положень ст.257 МК України, свідчить про його усне декларування та дає підстави для висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений товар підлягає поверненню ОСОБА_2 для його оформлення у митному відношенні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №3007/20505/2016 від 17.12.2016 року, товар: плиту газово-електричну «Indesit 15GMH6AG(X)U, вагою 43 кг; мікрохвильову піч «ОК ОМW2221S», вагою 12,5 кг; праску «Bosсh TDA3028210», вагою 1,6 кг; телевізор «Philips 49PUS6401/12», вагою 14,4 кг; кріплення до телевізора «Vogels МА3040», вагою 3,4 кг, - повернути ОСОБА_2 для його митного оформлення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5