П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 196648 від 19.11.2016 року гр. ОСОБА_1 19.11.2016 року о 06 год. 10 хв. вчинив злісну непокору законним вимогам або розпорядженню представника державної прикордонної служби України, а саме ОСОБА_1 було запрошено в службове приміщення на що він відмовився, чим порушив вимоги ст. 20 Закону «Про ДПСУ».

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 196648, особа яка його складала вказує на те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню посадової особи ДПСУ, при цьому кваліфікує його дії за ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Згідно ч.1 ст.185-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України. Частиною 2 ст.185-10 КУпАП відповідальність передбачена за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Однак, суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 196648, не відповідає тим правовим нормам, які в ньому зазначені, а саме диспозиції ч.2 ст. 185-10 КУпУП, тому при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 вищезазначені вимоги КУпАП не дотримані.

Вивчивши матеріали справи, судом не встановлено жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення особою адміністративного правопорушення в складі групи осіб або ж того, що протягом року ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за порушення даної норми закону.

Таким чином, дії ОСОБА_1 не спричинили наслідків, необхідних для їх кваліфікації за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого вказаною статтею КУпАП.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 196648 не містить викладеної суті правопорушення з урахуванням вищезазначених обставин, адже відсутня зазначена в диспозиції ч.2 ст. 185-10 КУпАП, кваліфікуюча ознака, а саме вчинення групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Розглядом протоколу встановлено, що в даному конкретному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому є неналежним та недопустимим доказом та не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.247, ст. ст.284, 287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Придачук