Номер провадження: 33/785/110/17
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю представника Одеської митниці ДФС України Безлущенка О.С., розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС України Ткаченка О.В. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 21.11.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по адміністративній справі закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України.

З протоколу про порушення митних правил № 1118/50000/16 від 19 жовтня 2016 року вбачається, що 02.09.2016 до Одеської митниці ДФС надійшов лист ГУ ДФС у м. Києві від 02.09.2016 №139393/7 щодо виявлення незаконної схеми експорту товарів українським підприємством TOB «Ніккар» (49098, м. Дніпро, Амур- Нижньодніпровський район, вул. Білостоцького, буд. 98).

Відповідно до поданих Південною митницею матеріалів, ОСОБА_5 були вчинені дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «пшениця 3-го класу українського походження, врожаю 2016 року» загальною вагою 591 764 кг. вартістю 2 157 798,16 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу, як підстав для переміщення товарів, підроблених документів, чим вчинено порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

Закриваючи провадження, суддя районного суду послався на те, що ОСОБА_4 не є декларантом в розумінні ст. 265 МК України. При цьому, суддя районного суду послався на ненадання посадовими особами Одеської митниці ДФС доказів того, що ОСОБА_4 був обізнаний у факті смерті директора ТОВ «Ніккар» ОСОБА_6, від імені якого начебто була видана довіреність ОСОБА_4

Заперечуючи проти постанови судді, представником Одеської митниці ДФС України Ткаченком О.В. подана апеляційна скарга, в якій він вказує, що вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню, посилаючись при цьому на необґрунтованість оскаржуваного рішення. Вважає, що районним судом не були об'єктивно та всебічно розглянуті надані митними органами документи, що призвело до винесення незаконного рішення.

В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що в розумінні ст. 265 МК, декларантом є ТОВ «Ніккар», оскільки саме це товариство в даному випадку переміщувало товари через митний кордон України на підставі укладеного ТОВ «Ніккар» зовнішньоекономічного договору з литовською компанією JSK "PSYOPS CONSTRUCTIONS". Оскільки ОСОБА_4 для підтвердження своїх повноважень були надані довіреності від ТОВ «Ніккар» на здійснення представницьких дій після смерті керівника ОСОБА_6, зазначені обставини вказують на фальсифікацію цих документів представником ОСОБА_4 та свідчить пр. наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить постанову районного суду відносно ОСОБА_4 скасувати та постановити нову, якою останнього визнати винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та конфіскації цих предметів.

Особа, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги, у судове засідання апеляційного суду не прибув, в зв'язку з чим, у відповідності до положень ч.6 ст.294 КПК України, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Південної митниці, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі; вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, виходячи з наступного:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 1118/50000/16 від 19 вересня 2016 року, вбачається, що 02.09.2016 до Одеської митниці ДФС надійшов лист ГУ ДФС у м. Києві від 02.09.2016 №139393/7 щодо виявлення незаконної схеми експорту товарів українським підприємством TOB «Ніккар» (49098, м. Дніпро, Амур- Нижньодніпровський район, вул. Білостоцького, буд. 98).

В ході проведення перевірки наданої інформації було встановлено, що 10.08.2016 до митного поста «Григорівка» Одеської митниці ДФС декларантом TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_7 на підставі договору на брокерські митні послуги від 02.08.2016 № РБ/188-16 було подано періодичну митну декларацію форми ЕК 10 РР №500010003/2016/010059 на товар «пшениця 3-го класу українського походження, врожаю 2016 року».

02.09.2016 митним постом «Григорівка» Одеської митниці ДФС з метою випуску цих товарів за межі митної території України на товар було оформлено додаткову митну декларацію форми ЕК 10 ДР №500010003/2016/010636, подану декларантом TOB «СМТ Южний ЛТД» - ОСОБА_8

Як підстави для вивезення задекларованих товарів за межі митної території України відповідно до ст. 335 МК України разом з митною декларацією №500010003/2016/010636 Одеській митниці ДФС надавались зокрема зовнішньоекономічний контракт №5-07/16, укладений 05.07.2016 між TOB «Ніккар» та литовською компанією «JSK PSYOPS CONSTRUCTIONS», специфікацію від 22.07.2016 року №4 до контракту, рахунок-фактури №30/08/ від 03.08.2016 року, довідку ТОВ «Ніккар» щодо походження товару, доручення на оформлення митної декларації, видане ТОВ «Ніккар».

Відповідно до митної декларації №500010003/2016/010636 та наданих, як підстави для переміщення товарів документів, переміщенню через митний кордон України підлягав товар «пшениця 3-го класу українського походження, врожаю 2016 року» насипом вагою 591764 кг. Відправником товару є TOB «Ніккар», одержувачем литовська компанія «JSK PSYOPS CONSTRUCTIONS». Відповідно до рахунку-фактури №03/08 від 03.08.2016 вартість товару складає 81071,6680 доларів США, що становить 2157798,16 грн.

Відповідно до заявлених даних 02.09.2016 товар було вивезено за межі митної території України.

З поданих до митного оформлення документів встановлено, що в рахунку - фактурі №30/08 від 30.08.2016 наявна підпис директора TOB «Ніккар» - ОСОБА_6 та проставлена печатка TOB «Ніккар».

Однак, відповідно до листа ГУ ДФС у м. Києві від 02.09.2016 №139393/7 та доданих до нього документів громадянин України ОСОБА_6, який був директором та головним бухгалтером TOB «Ніккар» отримав травму голови і з 31.07.2016 перебував у комі та ІНФОРМАЦІЯ_2 не приходячи до тями помер, що підтверджується медичною довідкою №188 від 04.08.2016 та свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 09.08.2016.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Таким чином, рахунок-фактури №30/08 від 03.08.2016, який надавався митниці як підстава для переміщення через митний кордон України товарів є підроблений, оскільки в ньому стоїть підпис ОСОБА_6 датований після його смерті.

Проведеною перевіркою встановлено, що документи для митного оформлення товарів надавались представником TOB «Ніккар» за дорученням ОСОБА_4. Так відповідно до пояснень декларантів TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_7, ОСОБА_8, директора TOB «СМТ Южний ЛТД» ОСОБА_9 документи для митного оформлення вони отримували від ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності, виданої TOB «Ніккар» за підписом ОСОБА_6 та з 30.08.2016 відповідно до наказу TOB «Ніккар» №30/08-к є комерційним директором TOB «Ніккар».

ОСОБА_5 для підтвердження своїх повноважень зокрема надавав довіреність від TOB «Ніккар» на здійснення представницьких дій видану 01.07.2016; довіреність від TOB «Ніккар» на здійснення представницьких дій видану 19.08.2016 та нібито підписану ОСОБА_6 (після його смерті); довіреність видану від TOB «Ніккар» TOB «СМТ Южний ЛТД» на здійснення митного оформлення товарів, нібито підписану 02.08.2016 ОСОБА_6 (під час перебування в комі), власноруч написану ОСОБА_4 заяву підтвердження навантаження товарів від 19.08.2016 року.

Крім цього в наданому митниці договорі на брокерські митні послуги від 02.08.2016 № РБ/188-16 та в довідці про походження товарів від 03.08.2016 також проставлена підпис ОСОБА_6 в момент перебування його в комі, що на думку Південної митниці вказує на те, що підписи проставлені на наданих митниці, як підстави для переміщення товарів, документах є підробленими.

При перевірці протоколу про порушення митних правил суддя районного суду прийшов до висновку. що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновками судді районного суду, оскільки наявними матеріалами підтверджена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Представник Одеської митниці ДФС - Безлущенко О.С., який приймав участь у судовому засіданні апеляційного суду, вважав, що вина ОСОБА_5 доведена повністю матеріалами справи, та останнього необхідно притягнути до адміністративної відповідальності згідно до діючого законодавства. При цьому представник вказав, що товар, який є предметом вчиненого правопорушення експортований, тому на нього неможливо застосувати конфіскацію.

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що документи на митне оформлення товарів, які в подальшому були ним надані представникам TOB «СМТ Южний ЛТД», він отримав за вказівкою від малознайомої йому особи на ім'я Андрій, який нібито працював у ТОВ «Ніккар» та як йому було відомо перебував у дружніх відносинах з керівником ТОВ «Ніккар» - ОСОБА_6 На момент отримання зазначених документів та передачі їх для подальшого він не мав у наявності даних про стан ОСОБА_6 та в подальшому його смерть.

Крім того, в наявних у матеріалах справи запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 послався на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не є декларантом, у розумінні положень ст.266 МК.; не здійснив жодної дії, спрямованої на приховування товарів від митного контролю; наявні матеріали не містять доказів умислу чи мотиву на вчинення правопорушення. Крім того ОСОБА_4 послався на те, що ст.266 МК України, не передбачено обов'язку та відповідальності декларанта за автентичність підпису власника вантажу від імені якого здійснюється декларування та те, що вказаним правопорушенням не завдано збитків державі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК України, діями спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, що наприкінці лютого чи на початку серпня місяця 2016 року, ТОВ «Ніккар» звернулося до ТОВ «СМТ Южний Лтд» з проханням про укладення договору на здійснення ними від імені ТОВ «Ніккар» брокерських митних послуг. Після узгодження зазначеного питання, на електронну адресу ТОВ «Ніккар» в електронному виді була направлена стандартна проформа договору №РБ/188-16 від 02.08.2016 року, оригінал якого був в подальшому був надісланий від імені ТОВ «Ніккар» шляхом його направлення кур'єрською поштою до ТОВ «СМТ Южний Лтд» (а.с.35-37).

Крім того, на адресу ТОВ «СМТ Южний Лтд» від ТОВ «Ніккар» кур'єрською поштою «Нова пошта», разом з оригіналом договору №РБ/188-16 від 02.08.2016 року надійшли документи, а саме: довіреність від 02.08.2016 року про надання ТОВ «СМТ Южний Лтд» права на оформлення митних документів; лист ТОВ «Нікар» від 04.08.2016 року про надання права представлення інтересів ТОВ «Ніккар» ОСОБА_4; довіреність від 19.08.2016 року про надання ТОВ «Ніккар» останньому права на здійснення ним відповідних дій від імені товариства, в тому числі митного оформлення вантажу та аналогічна довіреність від 01.07.2016 року (а.с.38, 40, 42, 43).

Крім того, матеріали справи містять датовану від 19.08.2016 року заяву ОСОБА_4 на ім'я директора ТОВ «СМТ Южний Лтд» ОСОБА_10, якою він підтвердив відгрузку товару для митного оформлення та представлення ним особисто документів для митного оформлення цього товару, на якій також міститься печатка ТОВ «Ніккар» (а.с.41).

Після укладання зазначеного договору на митне оформлення вантажу та отримання від ОСОБА_11 документів, необхідних для митного оформлення, а саме «пшениці 3-го класу українського походження, врожаю 2016 року» вагою 591764 кг, відповідальними особами ТОВ «СМТ Южний Лтд» на підставі укладеного договору про надання права на оформлення митного вантажу, були підготовлені та надані до митниці документи для розмитнення цього товару, в тому числі документи, які були надані ОСОБА_4

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями директора ТОВ «СМТ Южний Лтд» ОСОБА_10, та працівниками зазначеного товариства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 65-66, 69-70, 74-76). Крім того, вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи поясненнями ОСОБА_4 (а.с.81-85).

Положеннями ч.2 та 3 ст.265 Митного Кодексу України визначено, що декларантами можуть бути тільки резиденти , в тому числі підприємства, за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України.

Згідно до ч.5 ст.265 Митного Кодексу України, декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені .

Таким чином доводи апелянта щодо того, що ОСОБА_4 не є декларантом у розумінні положень ст.266 МК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки встановлені обставини та вимоги наведеного вище закону вказують на те, що декларантом є ТОВ "Ніккар", інтереси якого представляв ОСОБА_4

Разом з тим, як свідчать наявні у матеріалах справи медична довідка та копія свідоцтва про смерть, директор ТОВ «Ніккар» ОСОБА_6 перебував у лікарні у стані «коми» з 31.07.2016 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.14,15).

Таким чином зазначені матеріали свідчать про те, що для підтвердження своїх повноважень ОСОБА_4 була надана довіреність від ТОВ «Ніккар» на здійснення представницьких дій та інші документи для митного оформлення, які нібито була підписані його керівником - ОСОБА_6 після його смерті, що вказує на не можливість їх складання та отримання ОСОБА_4

Встановлені обставини, свідчать про те, що ОСОБА_4 який є комерційним директором зазначеного ТОВ "Ніккар" та був уповноваженою особою на вчинення дій від імені цього товариства розумів, що документи, які як він вказав йому були передані неналежною, не уповноваженою на це і не знайомою йому особою, незважаючи на це, розумів наслідки вчинення ним таких дій, надав для оформлення завідомо неправдиві документи, що свідчить про направленість у нього умислу на вчинення незаконних дій та його бажання провести оформлення товару, який переміщується через кордон у незаконний спосіб.

При цьому апеляційний суд вважає неспроможними твердження ОСОБА_4 про отримання цих документів у маловідомої йому особи, оскільки безпосередньо на момент вчинення дій, направлених на розмитнення товарів, він являвся комерційним директором зазначеного товариства і як свідчить подана ним особисто 19.08.2016 року заява (а.с.41), на момент її підписання, тобто після смерті колишнього керівника ТОВ «Ніккар» ОСОБА_6, мав у наявності печатку зазначеного підприємства, відтиск якою містився на поданій заяві.

Встановлені обставини вказують на те, що на період складання ним цієї заяви, тобто 19.08.2016 року, за наявності довіреності на право представлення інтересів товариства, він фактично керував зазначеним підприємством, що вказує на його обізнаність про смерть керівника товариства.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 були вчинені дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «пшениці 3-го класу українського походження, врожаю 2016 року» вагою 591764 кг вартістю 2157798,16 грн., з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу, як підстав для переміщення товарів, підроблених документів, чим вчинено порушення митних правил, передбачених ч.І ст. 483 МК України.

Дані обставини давали можливість судді районного суду зробити висновок про порушення діючого законодавства і притягнення до відповідальності особи відносно якої був складений протокол.

Разом з тим, суддя районного суду зробив помилковий висновок що, посадовими особами Одеської митниці ДФС не наведені докази того, що ОСОБА_4 був обізнаний у факті смерті директора ТОВ «Ніккар» ОСОБА_6, від імені якого начебто була видана довіреність ОСОБА_4

Встановлені апеляційним судом обставини і доводи апеляції в якій викладено необхідність скасування прийнятого судового рішення є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та з урахуванням представлених доказів вказують на те, що вина ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в зв'язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою особу, яку притягають до відповідальності визнати винною.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру накладення адміністративного стягнення, приходжу до висновку, що з урахуванням того, що даний товар вже покинув територію України і конфіскувати його неможливо, то на винну особо необхідно накласти штраф у розмірі вартості переміщеного товару, що складає 2157798,16 грн., що вказує на необхідність часткового задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,-

постановив

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС України Ткаченка О.В. - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2016 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України- скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_4 винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100% від вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме: 2157798, 16 грн. (два мільйони сто п'ятдесят сім тисяч сімсот дев'яності вісім гривень 16 копійок).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.