Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Печончика О.В., на постанову судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 грудня 2016 року, про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1, не працюючого, до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 жовтня 2016 року близько 17-ої год на автодорозі по вул. 17 Вересня, що в с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Opel», без номерних знаків, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі Печончик О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Володимирецького районного суду від 02 грудня 2016 року, оскільки ОСОБА_3 при розгляді справи присутній не був, а копію постанови отримав 09 грудня 2016 року. Вказує, що винесена постанова є незаконною, винесеною внаслідок упередженої та односторонньої оцінки доказів судом. Покликається на те, що ОСОБА_3 вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, місця дорожньо-транспортної пригоди не залишав, а тому підстав для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності не було. В зв'язку з цим просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Печончика О.В. підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 02 грудня 2016 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 15 грудня 2016 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_3 при розгляді справи не був присутній, а копію постанови отримав 09 грудня 2016 року, що підтверджується рекомендованим листом (а.с.18), тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на

підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, спростовуються матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №210838 від 10.10.2016 року (а.с.2); рапортом ЄО №2063 від 10.10.2016 року (а.с.4); поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.5-6).

Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам немає, оскільки вони є послідовними, повністю узгоджуються між собою та іншими фактичними обставинами справи, а тому суд підставно обґрунтував ними свої висновки.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Печончика О.В. про неповне з'ясування судом першої інстанції всіх фактичних обставин справи та належну оцінку наявних в справі доказів є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Покликання в апеляційній скарзі захисника-адвоката Печончика О.В. про те, що вказаного правопорушення ОСОБА_3 не вчиняв вважаю намаганням останнього уникнути відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП судом в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те, що правопорушення вчинено вперше протягом року, та застосовано стягнення в межах санкції ст.122-4 КУпАП.

З урахуванням наведеного, постановлене у справі рішення є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Печончика О.В. задовольнити частково.

Поновити захиснику-адвокату Печончику О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 грудня 2016 року.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І.Сачук