АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6873/16-п Головуючий суддя І інстанції: Журавель В.А.
Провадження № 33/790/125/17 Суддя доповідач Колтунова А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Колтунова А.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Донецьк, громадянина України, працює поліцейським в Управлінні патрульної поліції в м.Харкові, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постановлено стягнути судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 червня 2016 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_2 у місті Харкові по вулиці Одеській, керував автомобілем «БМВ 7351», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі.

Суд першої інстанції розглянувши справу, дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді від 24 жовтня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі, вважаючи що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину.

Апелянт вважає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП його притягнуто безпідставно та спростовує факт його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; вважає, що протокол складено з порушенням норм ст.256 КУпАП; працівники поліції вийшли за межі своїх повноважень, порушивши вимоги ст.266 КУпАП; вважає, що безпідставно визнано, як за доказ керування транспортним засобом інформацію з відеозапису, наданого представниками управління національної поліції міста Харкова; судом першої інстанції справу розглянуто без додержання вимог ст.ст.250,252, 245, 247 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження по справі. Зазначив що працівники поліції незаконно встановили факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог закону, йому не було запропоновано пройти огляд на наявність алкогольного сп'яніння.

За обставин, які слугували причиною до складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 пояснив, що 03 червня 2016 року він разом з друзями вживав алкогольний напій невеликої кількості. Оскільки на зустріч приїхав за кермом автомобілю, попросив свого знайомого ОСОБА_3 відвезти його додому на його автомобілі. Разом з ними в автомобілі знаходилась ОСОБА_4 - подруга ОСОБА_3 Доїхавши до тимчасового мешкання ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 припаркував автомобіль ОСОБА_2, з метою провести ОСОБА_4 додому. Зазначив, що знаходився в той час на задньому пасажирському сидінні автомобілю, який був в нерухомому стані. Для того, що переключити мелодію на магнітолі, він пересів на водійське сидіння, оскільки за кермом автомобіля знаходиться перемикач магнітофону. І в той час до його автомобілю під'їхали працівники поліції, з вимогою пояснити, чому номер автомобілю закритий сіткою. Працівники поліції запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, але він відмовився. Наполягав на тому, що працівники поліції не мали законних підстав до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Не заперечував сам факт перебування у стані алкогольного сп'яніння, проте стверджував, що за кермом свого автомобілю він не перебував. Уточнив, що звернувся до компетентних органів з відповідною заявою з приводу незаконних, як на його думку, дій працівників поліцейського підрозділу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі; пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та сумніву не викликає.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів,тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Іструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

В якості свідків в суді апеляційної інстанції опитані ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Опитаний в якості свідка інспектор роти №9 батальйону №4 УПП у місті Харкові лейтенант поліції ОСОБА_5 за обставинами адміністративного правопорушення зазначив, що при виконанні своїх професійних обов'язків, діючи в рамках Закону України «Про національну поліцію», у відповідності з вимогами ст.35 Закону, при патрулюванні кварталу, в місті Харкові в районі проспекту Гагаріна, за порушення пункту 2.9 «в» був зупинений автомобіль «БМВ 7351», реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого знаходиться з ознаками сп'яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та млява мова. При перевірці документів було встановлено особу ОСОБА_2, який є працівником поліції. На вимогу працівників поліції пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія і поліс страхування, ОСОБА_2 не реагував, поводився агресивно, погрожував, намагався домовитися не складати протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що факт пересування автомобілю під керуванням ОСОБА_2 було зафіксовано відеореєстратором автомобілю працівників поліції, і з поля зору автомобіль не випадав, в процесі слідування патруля. Сумніву відеозапис не викликав, оскільки з нього чітко вбачалося, як автомобіль рухається з явними ознаками порушень вимог п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України. ОСОБА_2 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп'яніння шляхом продуття на приладі «Драгер», від чого він відмовився. Але погодився проїхати до медичного центру, де був встановлений факт знаходження в алкогольному сп'янінні.

З приводу доводів ОСОБА_2 про перебування у власному автомобілі в якості пасажира, свідок ОСОБА_5 зазначив, що при патрулюванні вони побачили його автомобіль, ще коли він рухався по зустрічній смузі та повертав з вулиці Харківської на вулицю Одеську з дуже великим радіусом повороту, що викликало увагу поліцейських. Саме порушення п.2.9 «а» ПДР України слугувало патрульному екіпажу підставою прослідувати за цим автомобілем. З поля зору в процесі слідування автомобіль ОСОБА_2 не випадав, і свідок наполягав, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем та знаходився в салоні автомобілю один. Порядок проходження огляду на стан сп'яніння було запропоновано пройти у відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Діяли вони у відповідності з Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Опитаний в якості свідка інспектор роти №9 батальйону №4 УПП у місті Харкові ОСОБА_6 з приводу обставин правопорушення надав пояснення, аналогічні свідка ОСОБА_5

Як свідок ОСОБА_5, так і свідок ОСОБА_6 наполягали на тій обставині, що саме водій ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Свідки стверджували, що саме керування автомобілем і було зафіксовано записом камери з відеореєстратору та нагрудної камери у встановленому законом порядку.

Твердження ОСОБА_2 з приводу незаконного порядку направлення його працівниками поліції на медичний огляд, були спростовані уточненнями свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_6, які зазначили, що ОСОБА_2 сам відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці, поводився зухвало, намагався провокувати, а згодом погодився проїхати на медичне освідоцтво, чим спростовується версія ОСОБА_2. з приводу, як на його думку, незаконних дій поліції, що підтверджується і дослідженим належними чином, як судом першої, так і апеляційної інстанції, відеозаписом за фактом зупинки водія ОСОБА_2

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 фактично не спростовував факт керування ним транспортним засобом, який був зупинений. Просив працівників поліції взяти до уваги, що він також є працівником поліції та не складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_2 ознаки складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушено вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №886666 від 04 червня 2016 року складений саме за керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується: рапортом інспектора роти №9 батальйону №4 УПП у місті Харкові рядового ОСОБА_5 (а.с.5); висновком результатів медичного огляду (а.с.6); інформацією, зафіксованою нагрудною камерою інспекторів УПП у місті Харкові поліцейського (а.с.35).

Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в повному обсязі підтверджуються зібраними по справі доказами, узгоджуються поміж собою та сумніву у суду не викликають, чим підтверджують факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення та встановленого і дослідженого судом першої і апеляційної інстанцій.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 не можуть об'єктивно свідчити про непричетність ОСОБА_2 до правопорушення та його невинуватість, оскільки їх версії мають розбіжності з версією ОСОБА_2 в частині місцезнаходження в автомобілі ОСОБА_4 Так, сама ОСОБА_4 стверджувала в поясненнях, наданих суду першої інстанції, що вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні автомобіля разом з ОСОБА_2 В той час, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції висловлював версію, що ОСОБА_4 знаходилась в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, і автомобілем керував ОСОБА_8

Не погоджується суд з доводами ОСОБА_2 в частині порушення працівниками поліції процедури направлення до медичної установи з метою проходження медичного огляду, оскільки працівники поліції діяли у відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, саме в присутності поліцейського, як то передбачено вимогами зазначеної статті, та вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВСУ, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, і було направлено і встановлено у законному порядку факт алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_2

За таких обставин доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з приводу того, що він не керував автомобілем, спростовуються здобутими в ході розгляду справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, належними доказами винуватості. Доводи про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП не зрозуміла фабула протоколу, не є безумовною підставою до скасування законного і обґрунтованого рішення суду, та не спростовує висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про наявність конфлікту між працівниками поліції та ним, навпаки свідчать про доказ факту його зухвалої поведінки і не спростовують факту керування транспортним засобом. А версія апелянта в частині того, що він не керував автомобілем і саме поліцейські спровокували події, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнути ОСОБА_2 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки в даному випадку такі обставини мають для нього чіткі наслідки, передбачені законодавством.

Виходячи з викладеного, підстав до скасування законної і обґрунтованої постанови суду першої інстанції за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -