АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/155/2017 Постанова винесена суддею Осаулов А.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва КепкалЛ.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бахуринського В.С. в інтересах ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року про закриття провадження у справі щодо -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП - закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення суддя вказав, що зіткнення сталось не внаслідок недотримання водієм ОСОБА_5 безпечного інтервалу, а внаслідок того, що водій ОСОБА_6 не дала дорогу автомобілю ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій ОСОБА_6 мала намір перестроїтися, а тому прийшов до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_5 вини у скоєнні правопорушення та відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, представник ОСОБА_4 - Бахуринський В.С. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, постановити нову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення.

Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення є помилковими, оскільки вони суперечать обставинам справи та спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що пояснення ОСОБА_5 про те, що автомобіль «Wolksvagen Polo» повертав з третього ряду у перший на вул. О. Гончара не відповідають дійсності, оскільки на вказаному місці, для повороту передбачено лише 2 смуги руху, третя ж смуга призначена для руху «прямо», на бульвар Т. Шевченка. А тому, при вказаному маневрі, якби автомобіль «Wolksvagen Polo» виїжджав з третього ряду та «підрізав» автомобіль ОСОБА_5, то ушкодженим був би бампер з правої сторони, а не з лівої.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на місце зіткнення автомобілів згідно схеми ДТП, яке відповідно до пояснень ОСОБА_5 було б на вул. Дмитрівській, коли насправді відбулося на початку руху через недотримання ОСОБА_5 безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

03 листопада 2016 року ОСОБА_5 на апеляційну скаргу подав заперечення в яких просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Бахуринського В.С. без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_6 та її представника Бахуринського В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_5, який категорично заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_9, показання інспекторів патрульної поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_5 винуватим у порушенні ПДР із закриттям провадження у справі за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за таких обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів та з'ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез'ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про відсутність в діях ОСОБА_5 ознак порушень п. 13.1 ПДР, суддя районного суду обґрунтував своє рішення фактично своїм власним оцінюванням пояснень лише одного учасника ДТП, відносно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, на підставі чого прийшов до висновку, що зіткнення сталось не внаслідок недотримання водієм ОСОБА_5 безпечного інтервалу, а внаслідок того, що водій ОСОБА_6 не дала дорогу автомобілю ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій ОСОБА_6 мала намір перестроїтися. При цьому, фактично відхиливши інші, представлені у справі докази, у тому числі схему ДТП, пояснення другого учасника ДТП, яка у судовому засіданні участі не брала та будь-яких пояснень з приводу зіткнення транспортних засобів надати не змогла, як і свідок ОСОБА_9, суддя у постанові не тільки не навів мотиви такого рішення та не дав будь-якої оцінки іншим матеріалам справи, а й не розкрив суть доказів (а саме протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП), які за його висновками повністю підтвердили пояснення ОСОБА_5

Більш того у постанові судді не наведені будь-які належні обґрунтування стосовно відсутності в діях водія ознак порушення пункту 13.1 ПДР, які ставились у провину ОСОБА_5, і навпаки, розглядаючи справу щодо ОСОБА_5, суд за відсутності в матеріалах справи оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, фактично встановив в її діях порушення ПДР України, про що свідчать висновки суду про те, що зіткнення сталося не внаслідок недотримання водієм ОСОБА_5 безпечного інтервалу, а внаслідок того, що водій ОСОБА_6 не дала дорогу автомобілю ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій ОСОБА_6 мала намір перестроїтися.

Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв'язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_5 п.13.1 ПДР, виходячи з наступного.

Як убачається із пояснень, що були надані ОСОБА_6 як при складанні протоколу, так і під час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 вона на своєму автомобілі рухалась у крайній лівій смузі руху по пр. Перемоги в м. Києві, завчасно зайняла крайнє ліве положення на проїздній частині, адже мала в подальшому здійснювати поворот в сторону вул. Дмитрівської. Поруч з її автомобілем, в порушення ПДР України, зі смуги, яка передбачала тільки рух прямо, на перехрестя пл. Перемоги бул. Т. Шевченка та вул. Дмитрівської виїхав автомобіль Опель під керуванням ОСОБА_5 та став правіше від авто ОСОБА_6 На дозволяючий сигнал світлофору ОСОБА_6 розпочала рух, та на перехресті бул. Т.Шевченка та вул. Дмитрівської зупинилась, пропускаючи автомобілі, що рухались по бульвару. З правої сторони від неї також, пропускаючи автомобілі, що рухались по бул. Т. Шевченка, зупинивсь автомобіль Опель, колеса якого були вивернуті вліво. Коли автомобілі, що рухались на бульвару Шевченка зупинились на червоний для них сигнал світлофора, ОСОБА_6 розпочала рух. Після неї розпочав рух і автомобіль Опель, який не дивився куди їде, адже стежив за дорожньою обстановкою справа, тобто на бул. Т.Шевченка, і тому, не дотримавшись безпечного інтервалу та дистанції, допустив зіткнення лівою передньої частиною свого авто з правою задньою частиною автомобіля Фольксваген під керуванням ОСОБА_6.

Зазначені пояснення були повністю підтверджені іншими доказами, зібраними у справі, зокрема, як письмовими поясненнями очевидця ДТП ОСОБА_9, що містяться в матеріалах справи, так і його безпосередніми поясненнями в суді апеляційної інстанції, аналогічними за змістом з наведеними поясненнями ОСОБА_6

Вищевказані пояснення ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 відповідають даним, що відображені у схемі ДТП стосовно кінцевого розташування транспортних засобів після зіткнення та відомостей щодо локалізації механічних пошкоджень автомобілів, правильність яких підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції як сторони, так і допитані працівники патрульної поліції.

Крім того, як убачається зі схеми ДТП, дорожньо - транспортна пригода трапилась ще на перехресті бул. Т. Шевченка та вул. Дмитрівської, тобто на незначній відстані від того місця, де стояли обидва автомобілі, пропускаючи авто по бул. Т.Шевченка.

Більш того, кінцеве розташування транспортних засобів, а саме знаходження автомобіля ОСОБА_5 за автомобілем ОСОБА_13, та розташування транспортних засобів по відношенню до вказаного в схемі місця зіткнення та по відношенню до вул. Дмитрівської, вказує на необґрунтованість позиції ОСОБА_5 щодо відсутності в його діях порушень п. 13.1 правил дорожнього руху України.

Так, згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час вибору безпечного інтервалу водій зобов'язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить тощо. Під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов'язаний рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини і дотримуватися допустимих інтервалів: не менше 0,8 м. і не більше 2, 5 м., для того, щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів.

Відтак, саме з огляду на представлені у справі докази, у тому числі і на відомості щодо місця розташування транспортних засобів на дорозі та траєкторії руху цих транспортних засобів, характеру механічних пошкоджень на транспортних засобах, які вказують на те, що до моменту зіткнення транспортні засоби рухались паралельно по відношенню один до одного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про наявність в діях ОСОБА_5 порушень п. 13.1 ПДР.

Що ж стосується висновку судді районного суду про те, що зіткнення сталося не внаслідок недотримання водієм ОСОБА_5 безпечного інтервалу, а внаслідок того, що ОСОБА_6 не надала дорогу автомобілю ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку водій ОСОБА_6 мала намір перестроїтися, то такий висновок суду виходить за межі складеного щодо ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення, адже, дії ОСОБА_6 під час ДТП не можуть бути предметом розгляду у даній справі з огляду на те, що вказані матеріали не розглядаються в одному провадженні.

Більш того, як убачається із змісту постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві для доопрацювання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність матеріалами справи та наявними у справі доказами, винуватості ОСОБА_5, у порушенні п.13.1 ДРК України.

Разом з тим, оскільки дорожньо - транспортна пригода мала місце 19 серпня 2016 року і на час апеляційного розгляду вже сплинули строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, то провадження щодо ОСОБА_5, підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката БахуринськогоВ.С. і інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. ст. 38, 247 п. 7 КУпАП закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адмінстягнення.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва КепкалЛ.І.