Справа № 751/1332/17 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/795/216/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого: ТОВ «Фактор Нафтогаз», начальник АГНКС,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 24 лютого 2017 року, близько 05-36 год., ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. О. Міхнюка, 33, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він не знаходився за кермом автомобіля, автомобілем управляв його колега, який не мав при собі посвідчення водія, тому він пересів на пасажирське сидіння. Він, апелянт, не міг керувати транспортним засобом у зв'язку із вживанням медичних препаратів, тому і відмовився від проходження медичного огляду. Крім того, до пояснень інспектора поліції слід відноситись критично, оскільки вона складала протокол та є зацікавленою особою. Вказує, що з метою не притягнення до адміністративної відповідальності колеги, він не повідомляв, що за кермом був інший водій. Свідок ОСОБА_2 показав, що саме він керував автомобілем, а після зупинки пересів на заднє сидіння, так як забув посвідчення водія. Крім того, судом було порушено право на захист, так як розгляд справи розпочався у відсутність захисника, якому в подальшому суд не надав можливості підготуватися до розгляду справи.

Заслухавши апелянта, який погодився на розгляд справи у відсутність захисника, розгляд справи за якого був відкладений в минулий раз за клопотанням ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши її доводи, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду 1 інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. По суті правопорушення показав, що вину не визнає, за кермом автомобіля був його колега. У зв'язку з тим, що його колега не мав при собі посвідчення водія, вони після зупинки помінялися місцями, транспортним засобом він не керував. Так як вживав медичні препарати, то від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні суду першої інстанції допитана в якості свідка інспектор роти № 3 БУПП в м. Чернігові ОСОБА_3 показала, що 24.02.2017 року водій автомобіля на перехресті вул. Міхнюка вул. 1-го Травня не зупинився на знак «стоп», чим створив їм аварійну ситуацію, в зв'язку з чим транспортний засіб було зупинено. Під час розмови з водієм виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря, на що він відмовився у присутності свідків. Крім вказаного водія у автомобілі нікого не було. В подальшому, транспортний засіб забрали на штрафмайданчик.

Із досліджених пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 5-6).

Згідно відеозапису з камери поліцейського, переглянутого в апеляційному суді, підтверджено обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в рішенні суду, зокрема: працівники поліції вели розмову з водієм ОСОБА_1, на їх вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 відмовився. Під час розмови з поліцейським він не заперечував, що вживав спиртні напої та керував даним транспортним засобом. З переглянутого відео, добре видно, що в автомобілі пасажирів не було, тому доводи апелянта, що за кермом знаходилась інша особа не відповідає дійсності.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_2 щодо керування транспортним засобом саме ним та віднісся до них критично, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 3) ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та за кермом знаходилась інша особа, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки дане твердження не знайшло свого підтвердження ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій та спростовується вище вказаними доказами.

Посилання апелянта на недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи за відсутності його захисника та порушення прав на захист апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки 19 квітня 2017 року в судовому засіданні ОСОБА_1 дав особисті пояснення, 03 травня 2017 року в судовому засіданні його права та інтереси представляв його захисник.

Доводи апелянта про зацікавленість свідка ОСОБА_3 - інспектора поліції, суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи в суді 1 та апеляційної інстанцій.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Шахова