Справа № 351/184/17
Провадження № 33/779/204/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р. І. Р.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

та його захисника адвоката Федорука І.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Федорука Івана Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, також стягнуто 320,00 грн. судового збору в дохід держави, -

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 29.01.2017 р. біля 14.30 год. в смт. Заболотів по вул. Б.Хмельницького Снятинського району, керував автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Освідчення проводилось в Снятинській ЦРЛ. Такими діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 29.01.2017 р. біля 14.30 год. в смт. Заболотів по вул.. Б.Хмельницького на вимогу працівника поліції пройти до службового автомобіля категорично відмовився, почав шарпати за форменний одяг та намагався втекти, а також ображав нецензурними словами, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі, яку подано в інтересах ОСОБА_2 адвокат Федорук І.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП, щодо повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та обґрунтування прийнятого судом рішення, проігнорувавши низку обставин та доказів по справі, прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень.

В обґрунтування вимог, вказує, що ОСОБА_2 не вчиняв адміністративні правопорушення, а провадження відносно його підзахисного сфальсифіковано працівниками поліції, де крім їхніх рапортів немає інших доказів. Стверджує, що ОСОБА_2 не керував автомобілем у нетверезому стані, а працівники поліції затримали його, коли той сидів в салоні автомобіля, що знаходився в нерухомому стані на узбіччі дороги в смт. Заболотів по вул. Б.Хмельницького. Вказує, що при затриманні до його підзахисного працівниками поліції було безпідставно застосоване насильство.

Захисник вказує, що зазначені ним обставини можуть підтвердити свідки, яких суд першої інстанції викликав у судове засідання, однак не опитав, у зв'язку з відсутністю судді і перенесенням слухання. Звертає увагу на те, що його не було повідомлено про судове засідання, призначене на 20 квітня 2017 року, а ОСОБА_2 був хворий, тому не міг прибути на розгляд справи. Таким чином вважає, що суд першої інстанції в порушення ст.268 КУпАП розглянув справу у відсутності ОСОБА_2 та позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені цією ж статтею, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідків.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення не врахував особу порушника, його майновий стан, пом'якшуючих обставин, а лиш формально зазначив про врахування вказаних обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні характеристика ОСОБА_4, документи, які б підтверджували його місце роботи, сімейний стан, тощо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Федорука І.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови судді, суд визнаючи доведеним факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, цих вимог закону не дотримався.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №233654від 29.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 29.01.2017 р. біля 14.30 год. в смт. Заболотів по вул.. Б.Хмельницького на вимогу працівника поліції пройти до службового автомобіля категорично відмовився, почав шарпати за формений одяг та намагався втекти, а також ображав нецензурними словами.

Відповідно до Постанови ПВС України N 8 від 26.06.92р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що у ньому не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами, оскільки не відображає усіх кваліфікуючих ознак ст.185 КУпАП.

Зокрема, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі не вказано в чому саме проявлялась злісна непокора порушника, яка законна вимога була висунута працівниками поліції до ОСОБА_2 яку він в подальшому не виконав та не надано будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП в поведінці ОСОБА_2

Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, який в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, не з'ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП не ґрунтується на зібраних матеріалах справи.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Оскільки, в матеріалах справи відсутні належні докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП також є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП №168254 від 29.01.2017 року, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Освідчення проводилось в Снятинській ЦРЛ (справа№351/259/17 а.с.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 1.7. у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Разом з тим, з матеріалів справи та рапортів інспектора Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Гриджук М.М. від 29.01.2017 р. та ДОП Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Савчук І.І. від 29.01.2017 р., вбачається, що відповідно до вимог ст..45 п.3.1 «а» ЗУ « Про національну поліцію» до ОСОБА_2 було застосовано спеціальні засоби, а саме кайданки і останній в примусовому порядку був доставлений в Снятинську РЛ для проведення медичного освідчення на стан вживання алкогольних напоїв.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, як передбачено п. 1.6 Інструкції, п. 3 Порядку, так і ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 1.8 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять таких даних, що свідчить про відсутність підстав, за наявності яких проведення огляду на стан сп'яніння є обов`язковим у закладі охорони здоров'я.

Враховуючи наведене, вважаю дії працівників поліції щодо примусової доставки ОСОБА_7 в Снятинську РЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, в межах притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і суперечать приписам п. 1.6 Інструкції, п. 3 Порядку та ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп'яніння, висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2017 р. №51 необхідно визнати недійсним.

Крім того, зі змісту пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він не керував автомобілем у нетверезому стані, а працівники поліції затримали його, коли він знаходився в салоні автомобіля, який перебував в нерухомому стані на узбіччі дороги в смт. Заболотів по вул. Б.Хмельницького.

В судовому засіданні апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які повністю підтвердили вищевказані пояснення ОСОБА_7 і стверджували, що останній не керував транспортним засобом і працівники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням, а затримали його, коли він знаходився в салоні припаркованого автомобіля на місці пасажира.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 пояснив, що 29.01.2017 року він, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, разом з ОСОБА_2 під'їхали до Заболотівської районної лікарні, після чого він пішов по своїх справах, а ОСОБА_2 залишився чекати його, знаходячись на пасажирському сидінні вищевказаного транспортного засобу. Повернувшись він вже не знайшов вищевказаного автомобіля на місці, а зі слів ОСОБА_7 йому відомо, що працівники поліції затримали останнього, коли він знаходився в салоні автомобіля і чекав на його повернення.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює стоматологом в Заболотівській районній лікарні і 29.01.2017 року бачив як до лікарні під'їхала машина під керуванням ОСОБА_8, який вийшов з машини, а ОСОБА_2 залишився в автомобілі на місці пасажира. Трохи пізніше він бачив як під'їхала поліцейська машина і стверджує, що на той час ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції судом перевірялись доводи апеляції захисника щодо порушення права ОСОБА_2 на захист, оскільки останній не був присутній при розгляді справи.

Так, з огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин: 28.02.2017 року (у зв'язку із заявою ОСОБА_2 про залучення адвоката для захисту його прав) та 30.03.2017 року у зв'язку з необхідністю об'єднання справ. Згідно розписок про вручення повісток, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, призначений на 28.02.2017 року, 30.03.2017 року та 20.04.2017 року (справа «351/184/17 а.с. 10, 12, 13). В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказують на те, що захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Федорук І.М. був повідомлений належним чином про розгляд справи 20 квітня 2017 року, чим було порушено право особи яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги вищевикладені порушення, що встановлені під час розгляду апеляційної скарги, проаналізувавши сукупність досліджених апеляційним судом доказів по справі, апеляційний суд вважає, що постанова суду в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Федорука І.М. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв