АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/197/17Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/789/54/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є., за участю скаржника ОСОБА_1, адвоката Майки А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 20 грудня 2016 року о 03 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Київська,1 керував транспортним засобом "Audi A4", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку обстеження за допомогою технічного пристрою "Драгер" або в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року, а матеріали адміністративної справи направити на новий розгляд в суд першої інстанції або закрити провадження у справі, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин справи, які могли б істотно вплинути на правильність прийнятого рішення, зокрема вказує, що не керував транспортним засобом. Вказує, що суд не заслухав пояснень його свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, а свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були очевидцями того, хто керував автомобілем.

У зв'язку з тим, що розгляд справи 10 січня 2017 року проведено у його відсутності, а копію вказаної постанови він отримав 20 січня 2017 року поштовою кореспонденцією, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_1, його адвоката Майку А.Б., які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2016 року, згідно якого інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Тернопіль лейтенантом поліції Капітулою Ю.В. зафіксовано факт керування ОСОБА_1 20.12.2016 року о 03 год. 20 хв. транспортним засобом марки "Audi A4", номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили, що 20.12.2016 року приблизно о 04 год. були очевидцями того, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest 6816, від чого водій відмовився. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, вказали, водій теж відмовився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Як стверджують матеріали справи, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, зокрема, 14.06.2016 року постановою Тернопільського міськрайонного суду він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за яке йому призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

З матеріалів справи, зокрема постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі №085489 від 20.12.2016 року, також вбачається, що ОСОБА_1 20.12.2016 року о 03 год. 52 хв. в м.Тернополі по вул. Київська,1 порушив п.15.9(2), п.2.1.в Правил дорожнього руху в зв'язку з чим, до нього було застосовано штраф.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом спростовано матеріалами справи, а твердження про те, що свідкам не було відомо чи керував він транспортним засобом є необґрунтовані, так як відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, свідки повинні бути присутні при огляді на стан сп'яніння.

Крім того, твердження свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 поступила пропозиція пройти огляд на стан сп'яніння тільки на "Драгері" та не пропонували пройти в медичному закладі не заслуговують на увагу, оскільки, згідно з записом відеокамери, ОСОБА_1 відмовився від будь-якого огляду, в тому числі, і в медичному закладі.

Усі інші доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не є підставою для скасування постанови суду, а направлення справи на новий судовий розгляд чинним законодавством в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 294 КУпАП - не передбачено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.2 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

Оскільки розгляд справи 10 січня 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і оскаржувану постанову суду він отримав поштовою кореспонденцією 20.01.2017 року, то відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан