Провадження № 33/780/1061/17 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 27.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

27листопада 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі: судді Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та представника потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, 11.07.1992року народження, громадянина України, працюючого керівником відділення ТОВ «Нова пошта», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б кв. 31

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 19.09.2017 року о 14 год. 10 хв. в м. Біла Церква по вул. Привокзальній водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху та інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження відносно нього у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не в повному обсязі зясував та не дослідив всі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам та документам, формально підійшов до дослідження обставин справи без всебічного та повного зясування суті правопорушення, що потягло за собою винесення неправомірного рішення.

Вказує, що він заявив клопотання про відкладення справи у звязку з тим, що хотів скористатись правовою допомогою, проте у задоволенні його клопотання та наданні доказів спростування його вини було відмовлено, чим грубо порушено передбачені законодавством права та гарантії.

Вказує на те, що ним не було допущено порушень тих пунктів правил дорожнього руху, які зазначені працівниками поліції в протоколі, оскільки він рухався в призначеній смузі для руху, повністю контролював дорожню обстановку, не здійснював маневрувань, а ДТП сталося через те, що водій автомобіля «ЗАЗ», який рухався перед ним з правого боку, не доїжджаючи перехрестя з вул. Водопійна різко почав повертати ліворуч, внаслідок чого і сталося зіткнення. Тобто саме в діях водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, які перебували у причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Посилається і на те, що характер та локалізація пошкоджень автомобілів підтверджують надані ним пояснення стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди спростовується висновком експертного дослідження №2017-2610 від 26.10.2017р.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з постанови, суддею визнано доведеною ту обставину, що в дорожній обстановці, яка склалася, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4,допустив порушення вимог п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, які проявились у тому, що він був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху та інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_3 та наступного пошкодження транспортних засобів.

Однак із такими висновками судді апеляційний суд не погоджується виходячи із наступного. Матеріали справи не містять доказів, які би доводили ту обставину, що ОСОБА_1 дійсно був не уважний, не дотримався безпечної швидкості руху та не дотримався інтервалу. Суд зважає на те, що у ході зясування обставин ДТП питання про швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та яким чином швидкість руху цього автомобіля могла вплинути на зіткнення транспортних засобів не зясовувалось. Не вирішувалось питання і про те, чи може не дотримання швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 перебувати у прямому причинному звязку із зіткненням автомобілів. Щодо не дотримання безпечного інтервалу, то ні у ході зясування обставин ДТП працівниками поліції, ні суддею місцевого суду не було враховано те, що відповідно до схеми місця ДТП та за змістом пояснень обох водіїв автомобіль під керуванням ОСОБА_5 рухався прямо, не змінюючи напрямок руху, та не зміщуючись у напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3, який в момент зіткнення транспортних засобів перебував спереду по відношенню до автомобіля під керуванням ОСОБА_5 Правові підстави для висновків про порушення у зазначеній вище дорожній обстановці водієм ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР України відсутні.

За змістом пояснень, які ОСОБА_1 давав під час зясування обставин ДТП працівниками поліції, у суді першої та суді апеляційної інстанцій, він рухався прямо у своїй смузі руху, автомобіль під керування ОСОБА_6, який рухався справа від нього, не зайнявши крайнє ліве положення почав виконувати маневр повороту ліворуч. ОСОБА_1 почав гальмувати, але зіткнення транспортних засобів уникнути не вдалося. За змістом пояснень водія ОСОБА_3 вбачається те, що він дійсно виконував поворот ліворуч не із крайнього лівого положення на проїзній частині дороги. Ці пояснення узгоджуються із схемою місця ДТП у якій відображені напрямки руху автомобілів, їх розташування після зіткнення, наявність гальмівного шляху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 Наведені докази спростовують висновки , які були зроблені працівниками поліції та суддею місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Таким чином у судовому засіданні не встановлено дій водія ОСОБА_1, повязаних із порушенням вимог ПДР України, які би перебували у прямому причинному звязку із зіткненням транспортних засобів та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання про наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд враховує і те, що постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2017 року іншого учасника зазначеної вище пригоди, а саме водія ОСОБА_3, по факту цієї самої ДТП, яка мала місце 19.09.2017 року о 14 год. 10 хв. на вул. Привокзальній м. Біла Церква визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суддею було визнано те, що у зазначеній вище дорожній обстановці водій ОСОБА_3 допустив порушення п.п.2.4 б, 10.4 ПДР України, які проявились у тому, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою перед поворотом ліворуч не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині дороги внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 Ця постанова на даний час набрала законної сили і висновки, які зроблені у ній мають преюдиціальне значення при розгляді справи щодо ОСОБА_5 Цією постановою встановлені факти, які виключають вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Обставини вчинення ДТП, які викладені у постанові від 18.10.2017 року повністю підтверджуються поясненнями обох учасників пригоди, щодо дій обох водіїв, які передували зіткненню транспортних засобів. Наведені обставини у їх сукупності указують на те, що зіткнення транспортних засобів відбулося внаслідок того, що водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.10.4 ПДР України здійснював лівій поворот не з крайнього лівого положення на проїзній частині дороги, не надав при цьому переваги у русі транспортному засобу, який рухався у лівій смузі руху. Суд вважає, що саме порушення водієм ОСОБА_3 п.п.2.4.б, 10.4 ПДР України перебуває у прямому причинному звязку із зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженням.

Відсутність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_1 вбачається і із висновку експертного дослідження обставин та механізму ДТП № 2017-2610 від 26.10.2017 року. Відповідно до цього висновку у діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам п.п. 2.3 б), 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України. В діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п. 10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України, які перебувають у причинному звязку із ДТП.

Наведене указує на відсутність у діях водія ОСОБА_1 порушеньвимог п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, а відтак і відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У звязку із цим постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської областівід 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, а саме у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Керуючись ст. 294, п.1 ст. 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 Миколайовичаскладу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька