Справа №591/5246/16-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/788/21/17 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2016 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього був накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 29.09.2016 р., о 22-10 год., керував автомобілем ГАЗ 330202, д.н. НОМЕР_1, по вул. Черепіна в м. Суми, з явними ознаками алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився, відповідно до висновку Сумського обласного наркологічного диспансеру від 29.09.2016 року №3631, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що в судовому засіданні не було доведено факту керування ним автомобілем, оскільки він дійсно випив пляшку пива, однак після цього вже не керував автомобілем і надалі не збирався цього робити. Крім того, ОСОБА_3 стверджує, що у судовому засіданні просив допитати в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак судом було проігноровано дане клопотання, свідків допитано не було, що є грубим порушенням його прав.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 239563 від 29.09.2016 р. суддя суду першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та дійшов вірного висновку про те, що 29.09.2016 р. о 22-10 год. водій ОСОБА_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП фактично не визнав, від підпису протоколу відмовився.

Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, ОСОБА_3 свою вину також не визнав та зазначив, що за кермом автомобіля була його знайома, але їй стале зле, тому йому довелось сісти за кермо та поїхати на вул. Заливну до аптеки. Біля аптеки випив пиво та за кермо більше не сідав, у цей час до них підійшли працівники поліції та попросили показати документи та проїхати до медичної установи щоб пройти медогляд на стан алкогольного сп'яніння, документи надав, однак від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_3, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена наступними доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 239563 від 29.09.2016 р., який складено уповноваженою особою (а.с.1);

письмовими показами свідків (а.с.4-5);

факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі підтверджується висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру від 29.09.2016 № 3631 (а.с.3);

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 було декілька разів запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці, однак ОСОБА_3 повідомив, що на місці огляд проходити не буде, а поїде в наркодиспансер, в подальшому відмовився від проходження експертизи (а.с.22).

Крім того, в суді першої інстанції під час розгляду справи були допитані працівник поліції та свідок ОСОБА_6

Працівник поліції ОСОБА_7 пояснив, що здійснюючи патрулювання міста, отримав інформацію від оператора служби «102», що по вулиці Черепіна рухається автомобіль ГАЗ 330202, водій якого ймовірно перебуває у стані алкогольного сп'яніння, за ним рухалися свідки, які координували напрямок руху поліцейських. Коли підійшли до автомобіля, то побачили за кермом чоловіка, а поруч з ним сиділа жінка. ОСОБА_3 було запропоновано пройти тест на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці, однак він у категоричній формі відмовився, після чого було запропоновано проїхати до медичної установи, на що останній погодився, однак у приміщенні наркологічного диспансеру ОСОБА_3 відмовився проходити медичний огляд

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що рухався в м. Суми по вул. Черепіна 29.09.2016 р., його автомобіль обігнав транспортний засіб ГАЗ білого кольору, зупинився на світлофорі, потім продовжив рух на великій швидкості по вул. Черепіна, де здійснив наїзд на дорожній знак та продовжив рух в напрямку вул. Хіммістечко, після вказаних подій викликав патрульну поліцію та продовжив рух за вказаним транспортним засобом координуючи працівників поліції у телефонному режимі. В районі 5 поліклініки водій вийшов з автомобілю та пішов у двори будинків, через невеликий проміжок часу повернувся та продовжив рух у напрямку вул. Лінійної, під час наступної його зупинки, він підійшов з працівником поліції до автомобілю за кермом якого перебував чоловік, а поруч сиділа жінка, пізніше з'ясувалось, що це був ОСОБА_3 Також пояснив, що коли автомобіль рухався по вул. Черепіна він бачив, що за кермом сидів чоловік, а поряд жінка.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та при її перегляді апеляційним судом знайшов своє підтвердження беззаперечний факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмови останнього від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку.

Будь - які інші доводи апелянта, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Що стосується посилань ОСОБА_3 на допущені судом першої інстанції грубі порушення його прав, які, на його думку, виразилися у необґрунтованій відмові допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то вони є явно надуманими та спростовуються журналом судового засідання, згідно якого ОСОБА_3 надавалася можливість запросити в якості свідків зазначених ним осіб, однак в судовому засіданні останній зазначив, що не може забезпечити явку свого свідка у зв'язку з хворобою. Крім того, з огляду на відкладення розгляду справи шість разів, ОСОБА_3 не був позбавлений можливості забезпечити явку заявлених ним свідків до суду, однак цього не зробив.

З огляду на викладене, порушень законних прав ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - не вбачаю.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 було накладено суддею суду першої інстанції в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною і належним чином вмотивованою, тому апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.