АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4239/17Суддя 1 інстанції Онопченко Ю. В.
Номер провадження 33/774/211/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився 14 жовтня 1973 року, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; АДРЕСА_1; АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 25 серпня 2017 року о 03:05 годин ОСОБА_2 керував автомобілем Форд Оріон д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Стрельнікова м. Кривого Рогу з явними ознаками наркотичного та іншого спяніння (почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці), на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує, що вона прийнята з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права. Зазначив, що, в порушення вимог ст.286 КУпАП, судом не повідомлено про дату та час розгляду справи та проведено судове засідання за його відсутності, внаслідок чого було порушено право на участь у розгляді справи. Окрім того, для перевірки належності протоколу щодо нього як доказу, судом не допитано вказаних у ньому свідків. Також, звертає увагу, що в постанові відсутні будь-які посилання на порушення ним конкретних пунктів ПДР України, що свідчить про незаконність судового рішення. Окрім того, стверджує, що спочатку працівники поліції запропонували йому пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння, але згодом встановивши, що будь-які ознаки саме цього спяніння у нього відсутні, вирішили запропонувати пройти огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі, але на цю пропозицію він відмовився, оскільки поспішав у відрядження до м. Харкова. Також вважає, що з боку працівників поліції допущено необєктивність по відношенню до нього, оскільки свідками вони залучили водіїв таксі, що проїжджали поруч, а пасажирів, що їхали з ним у відрядження, в якості свідків залучено не було.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №452586 від 25 серпня 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого 25 серпня 2017 року о 03:05 годин ОСОБА_2 керував автомобілем Форд Оріон д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Стрельнікова м. Кривого Рогу з явними ознаками спяніння (почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці), на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Згідно рапортів інспекторів поліції СП КВП ГУ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 25 серпня 2017 року під час несення служби о 03.05 годин на вул. Стрельникова у м. Кривому Розі, був зупинений автомобіль Форт Оріон д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 Під час перевірки документів, у водія виявлено явні ознаки спяніння (почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці, збуджений стан). На вимогу працівника поліції, від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.4, 5).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6М, які засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного спяніння в законом встановленому порядку.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується тверджень скарги ОСОБА_2 про те, що судом не було допитано свідків, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи клопотання про їх виклик у судове засідання.

Також, не є порушенням той факт, що працівниками поліції залучено у якості свідків водіїв таксі, що проїжджали поруч, оскільки, згідно положень ст.272 КУпАП, свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд розглянув справу за його відсутності, хоча він подавав клопотання про відкладення розгляду справи, вони не можуть бути прийняті до уваги виходячи з такого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи щодо ОСОБА_2 було призначено на 20 вересня 2017 року о 09-00 годин. В цей день ОСОБА_2 надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку із його відрядженням до м. Харкова, не долучивши при цьому в підтвердження будь-яких документів. Клопотання ОСОБА_2 було задоволено та відкладено судове засідання на 19 жовтня 2017 року, про що він був належним чином повідомлений, але 18 жовтня 2017 року він знову направив на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із його відрядженням до м. Дніпра та необхідністю звернення за правовою допомогою (а.с.1, 10, 11, 12).

Розгляд справи було призначено на 09 листопада 2017 року, повістка про виклик до суду з повідомленням дати та часу судового засідання направлялась ОСОБА_2 В цей же день, захисником ОСОБА_2 ОСОБА_7, без підтвердження своїх повноважень, надано заяву про повторне відкладення справи, на підставі чого розгляд справи знову відкладено на 17 листопада 2017 року, про що повідомлено учасників провадження та розглянуто справу в цей же день (а.с.15, 16, 17).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_2 мало місце ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, в тому числі, шляхом подачі не підтверджених належним чином клопотань про відкладення розгляду справи.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП, не передбачена обовязкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП у судовому засіданні, суд обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у звязку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавлянням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1