АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1038/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Авдєєві А.О., без участі правопорушника, належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2017 року -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. 00 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2017 року о 14-40 годині водій ОСОБА_2, керував автомобілем SUBARU LEGACY, д.р.н. НОМЕР_1, по вул. Клочківській, 240, в м. Харкові, в стані наркотичного сп'яніння, а саме: нечітка мова, зіниці не реагують на світло, шкірові покрови бліді. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога за адресою : м. Харків, вул. Шевченка, 26. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2017 року скасувати та закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено до проходження ним огляду на стан сп'яніння, що суперечить положенням Інструкції №1395, також в протоколі відсутнє посилання на медичний висновок, та до протоколу про адміністративне правопорушення цей висновок не був долучений. Крім того у висновку відсутня відмітка про ознайомлення з ним обстежуваної особи, що не відповідає вимогам п. 13 Порядку №1103, п. 20 розділу III Інструкції 1452/735.

Послався на те, що інспекторами поліції не було видано на місці зупинки водія направлення на огляд з метою виявлення стану сп'яніння, його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вважає, що наявність вказаних порушень тягне за собою визнання недійсним такого огляду.

Крім того, судом було порушено його право на участь в судовому засіданні, внаслідок чого справу розглянуто за його відсутністю, в постанові районного суду міститься посилання на порушення водієм п. 2.5а ПДР, що не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, незважаючи на його відсутність при розгляді справи, і обставини вчинення ним адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені об'єктивно та перевірені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи є довідка про виклик до суду шляхом направлення правопорушнику смс-повідомлення на вказаний ним номер телефону, яка підтверджує факт того, що апелянту було відомо про виклик в судове засідання.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо його неповідомлення про розгляд справи судом першої інстанції необґрунтованими.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 3, 4 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015№ 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Пунктом 8 Порядку №1103 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох

свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у

якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від

огляду.

Відповідно до п. 13 цього Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 237974 від 24.06.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та іншим письмовими доказами.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутності двох свідків, то, з урахуванням вище наведеного, вони необхідні тільки тоді, коли водій відмовляється проходити медичний огляд. Оскільки ОСОБА_2 добровільно пройшов огляд в Обласному наркологічному диспансері на факт виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,та не заперечував доводам, вказаним у ньому, тому даний протокол складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що судом першої інстанції встановлено факт керування ОСОБА_2С автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, і сам правопорушник цього не заперечував, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Висновок медичного закладу та дії поліцейських правопорушником оскаржено не було.

Хоча апелянт наводить в своїй апеляційній скарзі доводи стосовно відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, однак жодного обґрунтування не зазначає та не додає докази на підтвердження цього, тому ці доводи суд апеляційної інстанції розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.07.2017 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило