Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №313/1252/16-п Головуючий в 1 інст. Кравцов С.О.
Провадження №33/778/19/17 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, та його захисника-адвоката Баришнікова А.Г.,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Веселе Веселівського району Запорізької області, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 23 серпня 2016 року о 08-32 год., на 44 км автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ, керував автомобілем Шкода Октавія, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, в присутності свідків, із застосуванням приладу «Драгер» 0627, в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ст.38 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення судом вимог ст.ст.9, 245, 268 КУпАП, оскільки під час розгляду справи не було з'ясовано всіх обставин, не враховано поважні причини його неявки до суду, не досліджено з достатньо повнотою всіх доказів та їм не надано належної оцінки. Крім того зазначає, що судом порушено його право бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, надавати свої пояснення, подавати докази та знайомитися з матеріалами справи.

В клопотанні захисника - адвоката Баришнікова А.Г. від 02 лютого 2017 року, яке по суті є апеляційною скаргою, захисник також просить вищевказану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, або вирішити питання про повернення матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 органу, який його оформлював.

Вказує на те, що неупередженість свідків, зазначених у протоколі, викликає сумнів, у їх поясненнях відсутнє посилання на табельний (інвентарний) номер приладу «Драгер» та інші обставини. Тобто, на думку захисника, законність викораристання спеціального засобу «Драгер» на місці є суперечливими. Захисник вважає, що огляд ОСОБА_2 на місці проводився неналежним чином, письмові пояснення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні, результати огляду не оформлені за Формою №2. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що спеціальний засіб, який використовувався під час огляду ОСОБА_2, мав Сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та Свідоцтво про державну реєстрацію на прилад. Проте суд першої інстанції не в повній мірі та невірно встановив обставини справи. Свідки, вказані у протоколі, на пояснення яких суд послався у постанові, під час розгляду справи не були допитані судом безпосередньо.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Баришнікова А.Г., які підтримали апеляційну скаргу та доводи захисника, викладені у клопотанні, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову у межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він 23 серпня 2016 року приблизно о 08 годині 30 хвилин не керував автомобілем Шкода Октавія, д/н НОМЕР_1. Працівники поліції вказаний автомобіль зупинили безпідставно. При цьому автомобілем керував його тесть - ОСОБА_5 Будь яких свідків при його огляді за допомогою технічного засобу, як це зазначено в протоколі та постанові суду, не було.

Проте, вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення при обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, підтверджується наступними доказами: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №288063 від 23 серпня 2016 року, з яким ОСОБА_2 погодився, про що свідчать його пояснення, викладені власноруч у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», а також погодився з результатом тесту, про що поставив свій підпис у графі «З результатами згоден» (а.с.1); у рапорті інспектора поліції ОСОБА_7, у якому окрім обставин, викладених у протоколі, вказано про те, що водій ОСОБА_2 при зупинці посвідчення водія пред'явив, але не передав; роздруківкою результатів тестування засобом вимірювальної техніки «Драгер» (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили факт проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та результати тесту - 2,63 проміле (а.с.3-4).

Для перевірки доводів, викладених в апеляційних скаргах, у судове засідання за клопотанням сторони захисту викликаний в якості свідка - поліцейський ОСОБА_7, який 23 серпня 2016 року склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що 23 серпня 2016 року, під час його чергування на 44 км автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ, був зупинений водій ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 проведений на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Драгер», який показав результат 2,63 проміле. При огляді водія були присутні свідки. Інших деталей вказаної події він не пам'ятає, оскільки з того моменту пройшло багато часу.

Після оголошення у судовому засіданні апеляційного суду рапорту поліцейського взводу №5 роти забезпечення БДР ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 23 серпня 2016 року, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи (а.с.7), останній підтвердив викладену в цьому рапорті інформацію, окрім того, зазначив, що надійшла інформація від осіб, які в подальшому були залучені як свідки, про те, що водій вказаного автомобіля на дорозі поводиться неадекватно, порушує правила дорожнього руху - «підрізає» інші транспортні засоби та створює аварійну ситуацію.

При апеляційному розгляді інспектором поліції ОСОБА_7 надані документи стосовно використаного при огляді ОСОБА_2 технічного засобу - сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не мав 23 серпня 2016 року повноважень на складення протоколу відносно ОСОБА_2, оскільки його службове посвідчення, яке він надав при апеляційному розгляді, датоване більш пізньою датою ніж дата складення протоколу, колегія суддів вважає необґрунтованими через наступне.

Як пояснив інспектор Осіпчук В.П., на час складення вищевказаного протоколу у нього було інше посвідчення, яке після реорганізації, проведеної в системі МВС, було замінено.

Вказані доводи ніким не спростовані.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд під час розгляду справи дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про їх достатність для висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки судом апеляційної інстанції матеріалів справи будь-яких істотних порушень при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №288063 від 23 серпня 2016 року містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

Огляд на стан сп'яніння водія ОСОБА_2 проведений працівниками поліції з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

За наслідками перевірки доводів захисника про відсутність в матеріалах провадження акту огляду, передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Як встановлено при апеляційному розгляді, вказаний огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою у присутності двох свідків. Результати огляду зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та у роздруківці результатів тестування засобом вимірювальної техніки «Драгер», у якій містяться підписи свідків.

Доводи захисника про те, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки не сприймав безпосередньо пояснення свідків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд приймав рішення на підставі наявних в матеріалі справи доказів, порушень при дослідженні яких судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, при апеляційному розгляді ОСОБА_2 надана можливість реалізувати свої процесуальні права, проте, клопотання про виклик свідків, зазначених у протоколі, стороною захисту не заявлено.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та ці висновки повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції перевірені доводи апелянта щодо неналежного його сповіщення про розгляд справи та порушення судом вимог ст.268 КУпАП та встановлено наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №288063 від 23 серпня 2016 року, ОСОБА_2 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складення відносно нього протоколу, ознайомлення з його змістом та повідомлення про місце розгляду справи, а також підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання.

В матеріалах справи містяться відомості про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи. Однак неявка останнього у судові засідання та неодноразові звернення ОСОБА_2 до суду із заявами про відвід суддів та про відкладення розгляду справи свідчать про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, а також про умисне затягування ним судового розгляду з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, про що обґрунтовано вказав суд першої інстанції в своїй постанові.

Крім того, як зазначено вище, при апеляційному розгляді ОСОБА_2 не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду вирішені всі клопотання сторони захисту та досліджені додаткові докази.

Проте, об'єктивних даних, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

К наданій захисником при апеляційному розгляді письмовій заяві від імені ОСОБА_5 про те, що саме він керував вищезазначеним автомобілем у вказаний у протоколі день та час, а ОСОБА_2 перебував у автомобілі у якості пасажира, при цьому в нього не було будь-яких ознак сп'яніння, суд апеляційної інстанції ставиться критично через наступне.

Як зазначив ОСОБА_2, ОСОБА_5 є його тестем, тобто є особою, зацікавленою у сприятливому для ОСОБА_2 вирішенні справи. Крім того, обставини, про які йдеться в цій заяві, в т.ч. те, що огляд ОСОБА_2 здійснювався з порушенням вимог закону, об'єктивно нічим не підтверджуються і суперечать іншим матеріалам справи.

Клопотань про виклик ОСОБА_5 у судове засідання для перевірки обставин, викладених у заяві, сторона захисту теж не заявила.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши на ОСОБА_2 стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі останнього, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева