АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/9954/16-п
Провадження № 33/791/42/17
Головуючий в І інстанції Стамбула Н.В.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

15 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Білої Т.В. в інтересах ОСОБА_3, з їх участю та участю потерпілої ОСОБА_4 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Херсонської області, не працюючу,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок,

В С Т А Н О В И В:

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_3 винною у тому, що вона 26 серпня 2016 року, о 15 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом Volkswagen Jeta державний номер НОМЕР_1 та рухаючись в м. Херсоні по Миколаївському шосе 5 км перед поворотом не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла крайнє ліве відповідне положення на проїзній частині та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Мазда 3» державний номер НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок зіткнення зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Визнавши, що ОСОБА_3 своїми діями порушила п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, суд кваліфікував її дії за ст. 124 КУпАП, на підставі якої наклав на неї адміністративне стягнення.

В апеляційній скарзі захисник- адвокат Біла Т.В. в інтересах ОСОБА_3, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_3, посилаючись на те, що ОСОБА_3 пропустила встановлений ст. 289 КУпАП строк на апеляційне оскарження внаслідок того, що не була присутня при оголошені постанови, а копію постанови отримала лише 15 листопада 2016 року.

Стосовно обставин справи в апеляції стверджується, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху з боку водія автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_5, а висновки суду про вину ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, суд не надав оцінку тому, що водій автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_5, як вона сама пояснює, усвідомивши, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 змінює напрямок руху, не прийняла мір для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, а продовжила рух намагаючись обігнати автомобіль під керуванням ОСОБА_3 з лівого боку, виїхавши на зустрічну смугу де і зіткнулась з автомобілем під керуванням ОСОБА_3.

За таких обставин апелянт вважає винною водія транспортного засобу - автомобіля «Мазда 3», ОСОБА_5, яка внаслідок порушення правил дорожнього руху допустила зіткнення з транспортним засобом - Volkswagen Jeta державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3.

Виходячи з викладеного, в апеляції ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 та закриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, апелянта ОСОБА_3 та її захисника-адвоката Білу Т.В., які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, ОСОБА_5, яка вважала постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, приходжу до наступних висновків.

Згідно із ст. 289 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк, може бути поновлений. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 пропустила строк з поважних причин, оскільки при винесені постанови була відсутня в судовому засіданні, а в період з 10.11.2016 по 08.12.2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні зі своїм неповнолітнім сином. Зазначену обставину слід визнати поважною та поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду відносно неї.

Стосовно доводів апеляції безпосередньо щодо постанови про визнання винною ОСОБА_3 приходжу до наступних висновків.

Визнаючи ОСОБА_3 винною у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, суд обмежився посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №389535 від 26 серпня 2016 року та на схему місця ДТП від 25 серпня 2016 року, перелічивши їх у своїй постанові, без розкриття їх змісту, а головне без аналізу наведених в цих документах обставин та без зазначення того, що саме, викладене у цих документах, підтверджує вину ОСОБА_3.

Суд навіть не звернув увагу на те, що схема дорожньо-транспортної пригоди, яка долучена до справи датована 25 серпня 2016 року, а подія, що розглядається судом сталася 26 серпня 2016 року. Крім того, як учасника цієї пригоди зазначено автомобіль «Мазда 6», у той час, коли зіткнення сталося за участі автомобіля «Мазда 3». Більш того, на схемі під цифрою 1 позначено автомобіль Volkswagen Jeta, у той час, як у нашому випадку це був автомобіль «Мазда 3», а під номером 2 позначено автомобіль «Мазда 6», у той час коли у нашому випадку взагалі такий автомобіль участі у дорожньо-транспортній пригоді не приймав, що свідчить про те, що докази у справі взагалі не досліджувались. Зазначені невідповідності не дозволяли суду використовувати цей доказ, оскільки він є не прийнятним внаслідок вищезазначених порушень.

Поряд з цим, визнаючи винною ОСОБА_3 суд взагалі не мотивував своє рішення, тобто не навів докази які б свідчили про наявність вини ОСОБА_6 і крім цього взагалі не мотивував в своєму рішенні чому і чим він спростовує заяву ОСОБА_6 про вину ОСОБА_5- водія автомобіля «Мазда 3», яка була учасником цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок односторонності та неповноти розгляду справи судом першої інстанції, поза увагою суду залишились пояснення ОСОБА_5 (а.с.6), про те, що рухалась на своєму автомобілі «Мазда 3» у другому ряді, при дворядному русі в одному напрямку, за автомобілем Volkswagen Jeta, як потім з'ясувалось, під керуванням ОСОБА_6, яка на перехресті доріг стала здійснювати лівий поворот на додаткову смугу для розвороту чи повороту. Бачачи це, вона стала об'їжджати зазначений автомобіль ліворуч, виїхала на зустрічну смугу, де і зіткнулась з Volkswagen Jeta, який здійснював розворот.

Суд першої інстанції жодним словом не обмовився про дії ОСОБА_5, не надав їм відповідну оцінку, але оскільки це впливає на заперечення ОСОБА_3 про наявність вини у її діях, апеляційна інстанція стосовно дій ОСОБА_5 зазначає наступне.

Допитана у судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_5 не змогла пояснити чому вона, коли побачила, що попереду їдучий автомобіль Volkswagen Jeta в лівому крайньому ряді почав здійснювати поворот наліво, вона на вимогу п.12.3 Правил дорожнього руху не знизила швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, а на тій же швидкості продовжила рух, намагаючись об'їхати Volkswagen Jeta. Також залишилось без відповіді питання чому здійснювався обгін ближче 50 м перед пішохідним переходом, у той час коли п.14.6 забороняє такий маневр, як заборонено і обгін на перехресті доріг. Поряд з цим не отримана відповідь і на питання чому здійснювався виїзд та обгін по полосі зустрічного руху, куди вона свідомо виїхала замість того, щоб застосувати гальмування, у той час коли п.11.4 Правил дорожнього руху забороняє на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги руху в одному напрямку такий маневр, тобто виїзд на зустрічну смугу дорожнього руху.

Суд першої інстанції визнаючи винною ОСОБА_6 обмежився переліком документів без аналізу доказів вини. Усуваючи недоліки судового розгляду судом першої інстанції, зокрема, його неповноту та однобічність, системно аналізуючи докази, як кожний із них, так і у сукупності, приходжу до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_6 Навпаки, її дії відповідали вимогам Правил дорожнього руху. Навіть водій ОСОБА_5, яка звичайно зацікавлена у визнанні винною ОСОБА_6, у той же час в своїх поясненнях показала, що вона усвідомлювала, що ОСОБА_6 на своєму автомобілі почала здійснювати лівий поворот з правого крайнього ряду, тобто визнала відповідність дій ОСОБА_6 правилам дорожнього руху.

За таких обставин запобігання зіткнення залежало від подальшого дотримання з боку ОСОБА_5 правил дорожнього руху.

Таким чином матеріалами справи, поясненнями сторін безспірно встановлено, що ОСОБА_6, прийнявши рішення повернути ліворуч, увімкнула лівий поворот, навіть якщо погодитись з твердження ОСОБА_5 про те, що він не був увімкнутий, суд враховує те, що вона сама зазначає про відсутність у неї сумнівів стосовно того, що ОСОБА_6 здійснює лівий поворот. Причиною заперечення того, що поворот був увімкнений з боку ОСОБА_5 суд вважає намагання запобігти відповідальності. Встановлено, що ОСОБА_6 знизила швидкість руху та почала поворот після острівця поділу транспортного потоку із стрілками, які давали їй право повертати на ліво. Суд не вбачає у цих діях ОСОБА_6 будь-яких порушень Правил дорожнього руху, а тому вважає, що в її діях відсутні подія та склад адміністративного стягнення, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП тягне за собою скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Керуючись п.1ст. 247, ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року відносно неї.

Апеляційну скаргу адвоката-захисника Білої Т.В. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ст.124 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко