АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/233/17 Номер провадження 33/786/370/17Головуючий у 1-й інстанції Коліуш О.Л. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ч.1 ст. 156 КАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Томилко В.П. розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, приватний підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. з конфіскацією предметів торгівлі, а саме 4 ящиків тетропак місткістю 10 літрів.

Постановлено стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 320 грн гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 24 грудня 2016 року о 11 год. 05 хв. в м. Кременчук по вул. Харківській біля прохідної ВАТ «Кремінь пиво» здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявної ліценції на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду є необгрунтованою, безпідставною, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з не повним з'ясуванням усіх фактичних обставин справи, а також з не дослідженням та з не наданням належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам і обставинам, а тому просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, зобов'язати управління патрульної поліції у м. Кременчук Полтавської області повернути вилучене майно.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення підписав внаслідок наполегливих вмовлянь працівників поліції, письмові пояснення ОСОБА_3 також були надані нею під диктовку працівників поліції, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені різні суб'єкти, що начебто вчинили адміністративне правопорушення, однак судом це було проігноровано. Також в матеріалах справи відсутні жодні докази стосовно того, що ОСОБА_3 дійсно була реалізатором підприємця ОСОБА_2, однак в судове засідання для з'ясування цього питання викликана не була. Поряд з цим зазначає, що згідно пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їм продано горілку не ним, а зовсім іншою людиною - ОСОБА_3 однак суд не взяв це до уваги, також в резолютивній частині оскаржуваної постанови суд першої інстанції не зазначив, чи знаходяться в вилучених ящиках тетропаках місткістю 10 л спиртні напої, якщо знаходяться то які саме, а також чого зазначена рідина даною постановою конфіскована в дохід держави, а не знищена.

В судове засідання апеляційної інсианції правопарушник не зявився повторно, але судом отримна тзаява ОСОБА_2 з клопотанням про розгляд його апеляції без його присутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відповідно до ч.1 ст.156 КАП передбачена відповідальність за вчинення роздрібної або оптової, включаючи імпортабоекспорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збо руч. из підробленими марками цього збору.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 повністю підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, які фактично не спростовуються доводами апеляційної скарги, оскільки щодо тверджень апелянта про незаконні дії працівників поліції, які шляхом вмовляння змусили його підписати протокол та написати письмові пояснення ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 оскаржував дії працівників поліції, а тому апеляційний суд розцінює дане твердження як спробу ухилитись від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апелянта про те, що він не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КК України, оскільки продаж алкогольних напоїв він безпосередньо не здійснював, а також про те, що судом не обгрунтовано чому вилучені предмети торгівлі підлягають конфіскації в дохід держави, а не знищенню, апеляційний суд визнає їх такими що не грунтуються на законі. Оскільки, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП є працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності в цих галузях, разом з цим санкція ч.1 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі, а не їх знищення.

Відповідно до положень ч.1 ст.29 КУпАП визначено, що конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачіцього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Таким чином з урахуванням положень ст.29 КУпАП підтверджено, що суб'єктом адміністративного правопорушення передбачено ч.1 ст.156 КУпАП, є субєкт господарювання фізична особа підприємець, як сторона публічного договору роздрібної торгівлі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що справу суд розглянув з дотримання вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, в ході розгляду з'ясував всі фактичні обставини вчиненного правопорушення, обґрунтовував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх та дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючисьст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 березня 2017 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Томилко.