Справа № 380/1251/17 Головуючий у І інстанції Лісовенко П. І.
Провадження № 33/780/1060/17 Доповідач у 2 інстанції Говоруха
Категорія 147 04.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

4 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Говоруха В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю правопорушника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання про судовий збір.

Відповідно до зазначеної постанови, 2 серпня 2017 року о 22 годині 15 хвилин в с. Бесідка по вул. Центральній, Ставищенського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням, правопорушник подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. Звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необгрунтованого та незаконного застосування міри відповідальності як виду адміністративного стягнення за вчинене особою правопорушення.

Так ОСОБА_1 вказує, що 2 серпня 2017р. був зупинений працівниками поліції, які стояли на перехресті вулиць без увімкнених проблискових маячків в темну пору доби, що є порушенням. Представник поліції не представився, попросив пред'явити документи, після їх перевірки в нього виникло припущення що він знаходився в стані алкогольного сп'яніння. На пояснення, що не вживав алкоголь працівник поліції не зважав і запропонував вирішити питання іншим шляхом - методом дачі йому хабара, від чого я відмовився. На пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп'яніння на драгері поліцейський відмовив. Також поліцейські взяли дані пояснення свідків, які вони не читали. Написали протокол про адміністративне порушення, вилучили водійське посвідчення, та видали тимчасовий талон на право керування транспортним засобом. Через 15 днів повторно звернувся до відділення поліції для з'ясування справи про адміністративне правопорушення. Працівник поліції сказав, що справи ще не має, вона буде направлена до суду і він буде повідомлений повісткою про дату розгляду справи. 24 жовтня 2017 року дізнався в поліції, що справа розглянута 19 вересня 2017року. В справі виявився протокол про адміністративне правопорушення, зі змістом якого не ознайомлювався. Вказує, що не знав своїх прав, не мав правової допомоги, а для підтвердження відсутності його вини в скоєнні адміністративного правопорушення зазначає, що відсутні докази, що свідчать про порушення правил дорожнього руху (відсутня фото -, відео- фіксація скоєння правопорушення, що підтверджується відсутністю їх в матеріалах адміністративної справи) та відсутнє повне ім'я працівника поліції в протоколі про адміністративне порушення, що є обов'язковим при його складанні. Судом першої інстанції не було з'ясовано обставини справи, не перевірено докази у справі, також не перевірено відповідність нормам чинного законодавства адміністративних матеріалів оформлених працівниками поліції. Судом не перевірено та не надано належної правової оцінки поясненням долученим до справи в якості доказу. Зокрема дані пояснення є надрукованим бланком, в якому друкованим текстом відображено пояснення свідка, та рукописним лише вписано прізвище, та час. Тому дані відображені в них є недопустимим доказом, та свідчать лише про, те що в дійсності свідків ніхто не опитував.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову скасувати і провадження закрити, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, а при накладенні стягнення на правопорушника відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховуються поряд з характером вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення БР №020493 від 2 серпня 2017 року та поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

В суді апеляційної інстанції в якості свідків були допитані працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, кожен окремо, показали, що 2 серпня 2017 року близько 23 години в с. Бесідка по вул. Центральній, Ставищенського району Київської області ними був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, номер автомобіля був неосвітлений в зв'язку з чим була винесена постанова. Під час розмови з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Він не заперечував, що вжив горілки, після оформлення протоколу за кермо автомобіля сів інший водій, який перебував пасажиром в автомобілі ОСОБА_1 і був тверезий. При складанні протоколу зауважень від водія не надходило, протокол він підписав особисто і особисто дописав в ньому, що випив трохи горілки.

ОСОБА_1 вказує про порушення працівниками поліції вимог законодавства при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, проте дані доводи спростовуються, оскільки протокол складений належною особою відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. При цьому в протоколі зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за інкриміноване правопорушення та інші обов'язкові атрибути документу. Протокол підписаний, як особою, яка склала протокол так і правопорушником, який до того ж , прямо в протоколі зазначив, « що випив 50 мл. горілки.». Зазначення в протоколі лише прізвища та ініціалів особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, замість наведення його повного імені та по батькові хоча і не в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, однак жодним чином не впливає на його законність та обґрунтованість.

Щодо не ознайомлення правопорушника з протокол про адміністративне правопорушення, то вони спростовуються, як показами свідків так і підписами в протоколі в графі « Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» та « Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а також в графі « пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом проігноровано його права, він не повідомлений про час та місце судового засідання, чим порушені його права на справедливий судовий розгляд справи то суд апеляційної інстанції не може з цим погодитись. Як видно із матеріалів справи судом направлялись повідомлення про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, повідомлення направлялись рекомендованим листом за адресою місця проживання вказаною правопорушником, однак їх ніхто не отримував і листи повертались до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що може свідчити також про бажання особи таким чином уникнути адміністративної відповідальності.

Що стосується посилання про те, що правопорушник був позбавлений права давати пояснення в суді першої інстанції, то прийнявши апеляційну скаргу до провадження суд апеляційної інстанції надав ОСОБА_1 всі можливості скористатись своїми правами, надати пояснення, довести необґрунтованість обвинувачення та спростувати його. Однак скориставшись своїми правами в повній мірі, в тому числі і з участю в суді представника, правопорушник будь - яких доказів, які б спростовували доведеність його вини у вчиненні правопорушення до суду апеляційної інстанції не надав.

Щодо доводів правопорушника про необхідність закриття щодо нього адміністративного провадження, то ст. 247 КУпАП містить виключний перелік обставин за наявності яких провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, однак, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не наводить достатніх підстав для скасування постанови та закриття провадження по справі.

Доводи ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору то вони є безпідставними, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства за подачу апеляційної скарги в справах про адміністративні правопорушення судовий збір відсутній.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 19 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Говоруха