АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 11 вересня 2016 року о 09 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. Верхній Вал, 72, керувала автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду від 09 грудня 2016 року, в якій просить, вищевказану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

Справа № 33/796/420/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Отвіновський П.Л.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

неї. Викликати в судове засідання свідків : ОСОБА_5, ОСОБА_6, та інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_7

Як зазначає апелянт, про місце, час та дату розгляду адміністративної справи її належним чином не було повідомлено, що позбавило права скористатися правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї, копію постанови суду першої інстанції отримала лише 20.12.2016 року, а тому вважає,що строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року нею пропущений з поважних причин.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 дійсно отримала копію постанови судді лише 20.12.2016 року (а.с.12), а апеляційну скаргу подала 26.12.2016 року, строк її подачі нею не порушено.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема зазначає, що 11 вересня 2016 року о 09 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Верхній Вал, 72, вона не керувала автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, як зазначено у постанові суду, а лише стояла біля нього, та що даний факт можуть підтвердити свідки події ОСОБА_5, ОСОБА_6

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, котрі підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте цих вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не дотримано, внаслідок чого він, за наявності в матеріалах справи суперечливих доказів, прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 035664, який складений інспектором роти № 7, батальйону № 2 УПП в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_7, ОСОБА_2, 11 вересня 2016 року о 09 год. 45 хв. рухаючись в м. Києві по вул. Верхній Вал, 72, керувала автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

При складанні даного протоколу ОСОБА_2 надала пояснення, що на момент зупинки працівниками патрульної поліції її, як пішохода, транспортний засіб не був заведений, а стояв на місці.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стосуються лише проходження перевірки невідомою особою на стан сп'янінні з використанням приладу «Драгер» з результатом 0,94%, оскільки у цих поясненнях відсутні прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка перевірялась (а.с.4).

Роздруківка з принтеру «Драгер» та акт огляду на стан сп'яніння (а.с.1,3) підтверджують лише факт огляду ОСОБА_2 на стан сп'янінні з використанням приладу «Драгер» з результатом 0,94%, але не містять даних про керування вказаною особою транспортним засобом у зазначеному стані.

На всі ці невідповідності суддя суду першої інстанції уваги не звернув та розглянув справу без участі ОСОБА_2, формально направивши їй судову повістку за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою, яка повернулась до суду з поміткою поштового відділення «по закінченню встановленого строку зберігання», хоч в справі міститься заява ОСОБА_2 про надсилання їй судових повісток за допомогою SMS із зазначенням номеру телефону (а.с.6).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснила, що 11 вересня 2016 року о 09 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. Верхній Вал, 72, вона не керувала автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, а перебувала в цьому автомобілі в якості пасажира разом із ОСОБА_5 Керував цим транспортним засобом його власник ОСОБА_6, якого і зупинили працівники патрульної поліції за вказаною вище адресою, а невдовзі повезли до «Соціотерапії» для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння. При цьому ОСОБА_6 залишив в автомобілі ключі та документи, зокрема технічний паспорт. Вона разом з ОСОБА_5 знаходились біля автомобіля, оскільки ОСОБА_6 просив чекати його повернення, і в цей час до них під'їхав інший екіпаж із патрульними поліцейськими, які і перевірили її на стан сп'яніння, в якому вона дійсно була, а потім склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, хоч вона і не керувала автомобілем, а лише знаходилась біля нього, очікуючи повернення ОСОБА_6

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що 11 вересня 2016 року о 09 год. 05 хв. він керував транспортним засобом «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1, який є його власністю, ОСОБА_5 сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ззаду на пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_2 По вул. Верхній Вал, 72, він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, на що він погодився та поїхав разом з працівниками поліції на їх службовому автомобілі. Ключі від свого автомобіля «Хюндай» та документи він залишив в автомобілі, де знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та попросив останніх дочекатись його. Після медичного огляду на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП і він повернувся до місця, де залишив автомобіль. Той знаходився по вул. Верхній Вал, 72, де він його і залишив, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розповіли про дії працівників поліції щодо ОСОБА_2

ОСОБА_5 пояснила, що після того, як ОСОБА_6 разом з патрульною поліцією поїхав проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичний заклад, вони з ОСОБА_2 вийшли з машини, і в цей час до них під'їхав другий наряд поліції та запропонував пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_2 погодилась, в результаті чого відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАКП України, за керування транспортним засобом «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, хоч вказаним автомобілем ОСОБА_2 не керувала та навіть не сідала на водійське сидіння у ньому.

Пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підтверджуються даними долученої до апеляційної скарги ОСОБА_2 копії постанови Подільського районного суду м. Києві від 12 грудня 2016 року, згідно з якою 11 вересня 2016 року о 09 год. 05 хв. ОСОБА_6 рухаючись по вул. В. Вал, 72, в м. Києві, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, керував автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1, чим порушив п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Як слідує з вищенаведеної постанови судді, місцем зупинки 11 вересня 2016 року о 09 год. 05 хв. транспортного засобу «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 є вул. Верхній Вал,72 в м. Києві, і це ж саме місце значиться і в постанові щодо ОСОБА_2, яка ніби то 11 вересня 2016 року о 09 год. 45 хв. по вул. В. Вал, 72, керувала тим же автомобілем, що вказує на те, що після зупинки водія ОСОБА_6 транспортний засіб «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, не переміщався, а отже ОСОБА_2 ним не керувала, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, а лише перебувала поруч із цим автомобілем, що не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Подільськогорайонного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення .

Тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 повернути власнику.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко