Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 3 червня 2017 року о 10 годині 55 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем "ВАЗ" д/н НОМЕР_2 по пр-ту Л. Курбаса, 2-б в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що наркотичні засоби не вживає, і коли його зупинили поліцейські, поспішав додому, оскільки вагітна дружина об 11 годині мала бути у лікаря, а він повинен був доглядати за двома малолітніми дітьми. Про це повідомив поліцейським, які запропонували йому власноручно написати в протоколі про відмову від огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вказав, що не розуміє, за що його зупинили і вилучили посвідчення водія, також йому не роз'яснили наслідки відмови. Ці обставини він пояснив у суді першої інстанції, надав довідку, згідно з якою на обліку у нарколога не перебуває, характеристику з місця роботи, довідки про те, що дружина є вагітною і, дійсно, відвідувала лікаря, копії свідоцтв про народження, які суд не взяв до _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1788/2017 Постанова винесена суддею Новик В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

уваги. Оскільки малолітні діти могли опинитися в небезпеці без нагляду дорослих, вважає, іншого виходи у нього не було, і він діяв у стані крайньої необхідності, а тому згідно з ст.ст.17, 18 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності. Крім того, просить врахувати, що його батько є пенсіонером, тяжкий стан здоров'я матері, яка потребує матеріальної допомоги у зв'язку з лікуванням, і що автомобіль є єдиним джерелом доходу його сім'ї та батьків. З огляду на викладене ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, стверджуючи про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; розписці ОСОБА_7 про отримання на зберігання автомобіля, що свідчить про застосування до ОСОБА_3 такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як відсторонення від керування транспортним засобом.

Крім того, з рапорту інспектора патрульної поліції вбачається, що 03.06.2017 року близько 10 години 55 хвилин на пр-ті Л. Курбаса, 2-б був зупинений автомобіль "ВАЗ-21093" д/н НОМЕР_2, водій якого порушив вимоги ПДР, оскільки не був пристебнутий паском безпеки і не подав сигнал повороту. Водій ОСОБА_3, у якого було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, - виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагували на світло, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків. Тому було оформлено матеріали справи про адміністративні правопорушення за ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він повинен був доглядати за дітьми, та долучені ним документи, як то довідка з КМНКЛ "Соціотерапія", характеристика з ТОВ "Ей Джі Ей Дніпро", довідки про вагітність ОСОБА_9 (ОСОБА_9) і відвідування нею стоматолога об 11 годині 03.06.2017 року, копії свідоцтв про народження не спростовують висновки суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, і не доводять те, що він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки та обставина, що діти залишилися без нагляду, не була неочікуваною, і могла бути усунута іншими засобами.

До того ж, матеріали справи не містять даних про причини, з яких правопорушник відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, хоча йому була надана можливість дати пояснення по суті правопорушення. Однак у протоколі ОСОБА_3 лише зазначив, що йому незрозуміло, чому його зупинили і вилучили права, порушень він не допускав.

Недоречними є і посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські не роз'яснили наслідки відмови від проходження огляду, оскільки згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, про що ОСОБА_3 як водій зобов'язаний був знати, а необізнаність з нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто офіційно оприлюдненого закону, не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті, яка є безальтернативною.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн