Справа №565/450/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР №966179, виданий 17.06.2003 року Кузнецовським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії БР №097862 від 04.03.2017 року, ОСОБА_1 04 березня 2017 року о 03-25 год. по вулиці Миру в м.Дубровиця Рівненської області, керуваючи автомобілем марки «Audi 80» з номерним знаком АІ 1456 ВХ, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспорного засобу, яка подавалась звуковим сигналом, проблисковими маячками синього та червоного кольорів та жезлом, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 04 березня 2017 року близько 03-ї години він разом із своїми товаришами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який сидів за кермом, їхали із заправної станції "Окко" в м. Дубровиця, Рівненської області. Неподалік відділу державної прикордонної служби «Дубровиця» Луцького прикордонного загону, що в м.Дубровиця Рівненської області ОСОБА_4 зупинив автомобіль та пішов на деякий час у своїх справах, а ОСОБА_1, який сидів на задньому сидінні автомобіля із ОСОБА_2, залишились чекати його у автомобілі. Згодом, до автомобіля під'їхали працівники поліції та запитали чий, це автомобіль, а також звинуватили ОСОБА_1 у тому, що він керуючи автомобілем, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів, що це його автомобіль, проте за кермом автомобіля він не перебував, а керував ОСОБА_3, який тільки що відійшов у справах. Також додав, що ні працівників поліції, а ні їх вимоги про зупинки ніхто у автомобілі не бачив. Далі працівники поліції, не з'ясувавши дійсних обставин справи, почали складати відносно ОСОБА_1 відповідний протокол за ст.122-2 КУпАП.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_2 пояснив, що 04 березня 2017 року він разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який знаходився за кермом, близько 03-ї год. приїхали в центр м.Дубровиця Рівненської області, після чого ОСОБА_3 на деякий час пішов у своїх справах, а ОСОБА_2 із ОСОБА_1 залишились сидіти у автомобілі і чекати його. Далі до автомобіля підїхали працівники поліції та звинуватили ОСОБА_1 невиконанні їх вимоги про зупинку, що було останнім заперечено, оскільки він автомобілем не керував,і поліцейських ніде не було, після чого ОСОБА_1 працівники поліції завезли у відділ поліції.

Викликаний для дачі пояснень в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 04 березня 2017 року, ОСОБА_1 попросив відвезти його в центр м.Дубровиця Рівненської області, на що останній погодився. Близько 03-й годині, їдучи із автозаправочної станції «Окко», ОСОБА_5 зупинив автомобіль біля відділу державної прикордонної служби «Дубровиця» і пішов в магазин, взявши із собою ключі від автомобіля та документи на автомобіль, а ОСОБА_1 із ОСОБА_2 залишились чекати його у автомобілі. Коли ОСОБА_3 повернувся до автомобіля, то ОСОБА_1 у автомобілі вже не було, і як йому згодом пояснив ОСОБА_2, працівники поліції забрали ОСОБА_1 у відділ поліції. Також ОСОБА_3 додав, що коли він керував автомобілем, то працівників поліції видно не було, і вимоги про зупинку автомобілем ними не подавалось.

Викликаний в судове засідання інспектор поліції ОСОБА_6 пояснив, що 04 березня 2017 року працівниками поліції було помічено автомобіль, який створював аварійну ситуацію, після чого було прийнято рішення про його зупинку, який було подано звуковим сигналом та проблисковими маячками синього та червоного кольорів, а також жезлом. Проте водій автомобіля на вимогу про зупинку, не зупинився, і зупинено автомобіль було біля відділу державної прикордонної служби «Дубровиця». У автомобілі знаходився ОСОБА_1 та ще один пасажир. Після цього ОСОБА_1 було доставлено у відділ поліції, де на нього було складено протокол за ст.122-2 КУпАП.

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов'язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.122-2 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Переконливих доказів того, що автомобілем 04 березня 2017 року керував саме ОСОБА_1, а не ОСОБА_3, як стверджують останні, а також, що водію автомобіля подавалась вимога про зупинку транспортного засобу, матеріали справи не містять. За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов'язковою складовою об'єктивної сторони правопорушення за ст. 122-2 КУпАП, а керування самим ОСОБА_1 транспортним засобом того вечора категорично заперечується, а свідки підтвердили факт керування транспортним засобом іншою особою і вимоги про зупинку, як пояснили ОСОБА_1 та свідки працівниками поліції не подавалось, тому виходячи з принципу презумпції невинуватості, не можна встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП..

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7