АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/7/17 Головуючий у І-й інстанції - Бардін О.С.
Справа № 211/4990/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10 жовтня 2016 року о 21-40 годині водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Обїзна дорога в місті Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення стану алкогольного спяніння відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді, в якій просить постанову скасувати та провадження закрити у звязку з відсутністю події і складу в її діях адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2, заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, зазначає, що постанова була винесена 01.12.2016 року. 11.02.2016 року є неділя, а тому останнім днем подання апеляційної скарги є понеділок, тобто 12.02.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова судді першої інстанції винесена з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує на те, що вона не відмовлялась від проходження обстеження (огляду) на стан спяніння, та навпаки прохала поліцейського, щоб він надав прилад (спеціальний технічний засіб), для огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника ОСОБА_3, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи, що останній день апеляційного оскарження перепадає на вихідний день 11.12.2016 р., а наступний робочий день є 12 грудня 2016 року, вважаю, що строки оскарження не порушенні, а тому і поновлення їх не потребується.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 282188 від 10 жовтня 2016 року, де викладені обставини його вчинення; рапортом працівників поліції, де також викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовилась пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, крім того від водія було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, як вбачається з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.10.2016 року, поліцейські з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, відсторонили ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, доставивши його на майданчик тимчасового зберігання.

Посилання ОСОБА_2, на те, що вона не бажала їхати до лікарні, а вимагала продути алкотестер Драгер не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи і апеляційним судом таких обставин не виявлено.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1