Справа № 447/2091/16-п Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/783/139/17 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року, -

встановив:

постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 275,60 гривень.

Згідно постанови, 14.10.2016 року о 23:35 годині ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки "Рено", д.н.з. НОМЕР_1, на вул. І. Підкови в смт. Розділ, Миколаївського району, Львівської області з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України. Таким чином, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що з моменту отримання ним копії оскаржуваної постанови та подання апеляційної скарги пройшло 10 днів включно із урахуванням вихідних днів.

В апеляційній скарзі звертає увагу, що повістки з суду про розгляд справи не отримував, чим був позбавлений дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Наголошує, що суд не вказав жодного обгрунтованого доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штрафу.

Підкреслює, що судом порушено вимоги ст. 33 КпАП України, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, помякшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, не обґрунтованою та формальною.

Апелянт акцентує , що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

Стверджує, що судом першої інстанції зроблено помилковий, неправильний висновок про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, оскільки будь-які докази, які б прямо підтверджували стан алкогольного спяніння відсутні.

Наголошує, що жодних ознак, які б могли вказувати на те, що він перебуває у стані спяніння не було, а працівник патрульної поліції вийшов за межі наданих йому повноважень та намагався провести огляд на стан спяніння без законних для цього підстав.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, а апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Знідно п. 2.5 ПДР, волій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку із порушенням ним п. 2.5 ПДР України, а саме у тому, що він, 14.10.2016 року о 23:35 годині ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки "Рено", д.н.з. НОМЕР_1, на вул. І. Підкови в смт. Розділ, Миколаївського району, Львівської області з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовивcя.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння, свою відмову мотивував тим, що на місці зупинки йому не запропонували продихати прилад драгер. Щодо пропущеного строку пояснив, що повістки про призначення справи в районному суді не отримував, постанова була винесена без його участі.

Щодо покликань апелянта на розгляд справи у його відсутності, як підставу для скасування рішення суду, то як встановлено судом, про слухання справи він повідомлявся неодноразово, повістки повертались в суд з відміткою про відмову від одержання та не проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, повістки скеровувались за адресою вказаною в протоколі та апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав стягнення в межах вказаної статті. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу серії АП2 № 135168 від 15.10.2016 р. (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 3- 4).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Оскільки ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засіданні, відомості про дату отримання копії постанови суду у матеріалах справи відсутні, апеляційний суд вважає за необхідне поновити термін на апеляційне оскарження постанови.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слід виключити з мотивувальної частини постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року покликання на висновок за результатами медичного огляду, оскільки ОСОБА_1 такого не проходив.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Виключити з мотивувальної частини постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року покликання на висновок за результатами медичного огляду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.