Провадження № 3/761/5918/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, за участю правопорушника ОСОБА_1, представника правопорушника ОСОБА_2, прокурора Благовісна А.С., при секретарі Лукянчук А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки у м. Києві департаменту захисту економіки НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу на посаді начальника відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату МЗС України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1,-

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, ОСОБА_1, будучи службовою особою Міністерства закордонних справ України, відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду першого етапу декларування (з 01.09.2016 по 30.10.2016), а саме 29.12.2016 подала на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та зазначив, що є лист з Національного агентства, де вказується, що посади державних службовців відносяться до категорії Б, її посада начальника відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату Міністерства закордонних справ України відноситься до категорії Б, ОСОБА_3 була зобов'язана подати декларацію своєчасно, оскільки відноситься до категорії Б.

У судовому засіданні представник правопорушника зазначив, що посада начальника відділу обробки вхідної документації Управління генерального секретаріату не відноситься до посади начальника відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату, у грудні 2016 року ОСОБА_1 дізналася про присвоєння 6 рангу державного службовця, і зразу подала декларацію. ОСОБА_1 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності. Просив закрити провадження у зв'язку із відсутність складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала думку свого представника.

Заслухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату Міністерства закордонних справ України, будучи згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII, в порушення ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду першого етапу декларування (з 01.09.2016 по 30.10.2016), а саме: 29.12.2016 подала на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом заступника Міністра - керівника апарату Міністерства закордонних справ України ОСОБА_4 «Про переведення працівників Управління генерального секретаріату» від 24.06.2016 № 985-ос ОСОБА_1 з 24.06.2016 року переведено на посаду начальника відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату Міністерства закордонних справ України.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII до категорії «Б» віднесено посади - керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників.

Отже, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією та відповідно, службовою особою державного органу категорії «Б», на яку поширюється дія Закону № 1700-VII, у тому числі обмеження та зобов'язання, передбачені цим законом.

Згідно примітки до статті 50 Закону № 1700-VII під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, особи посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б», тобто ОСОБА_1, будучи начальником відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату Міністерства закордонних справ України, займала відповідальне становище.

ОСОБА_1, будучи начальником відділу загальної інформації Управління генерального секретаріату Міністерства закордонних справ України, займала відповідальне становище та була зобов'язана подати щорічну декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період з 01 вересня до 30 жовтня 2016 року включно.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що лише станом на 14:12 29.12.2016 ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, з унікальним ідентифікатором документа :

(ІНФОРМАЦІЯ_2), тобто з порушенням строку, передбаченого абзацом 1 підпункту 1 пункту 1 Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 958/29088.

Згідно відповіді Національного агентства дата публікації повідомлень на сайті співпадає з фактичною датою подання до Реєстру.

Про технічну справність реєстру та можливість подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 за період з 00:00 год. 01.09.2016 по 23:59 год. 30.10.2016 свідчить відповідь адміністратора Реєстру - державного підприємства «Українські спеціальні системи» та Національного агентства.

Крім того, відповідно до довідки від 28.03.17 № 212/17-927-187 виданої директором ВФД ОСОБА_5 та начальником відділу Міністерства закордонних справ України ОСОБА_6 за період з вересня 2016 по березень 2017 років, ОСОБА_1 не перебувала на лікарняному, у відрядженнях та у відпустці, що свідчить про її перебування в робочі дні за місцем роботи.

У той же час, у додатку до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.06.2017 № 93-05/18961/17 зазначено послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1, а саме: 29.12.2016 року о 12:05:18 початок сесії 212.26.137.2/32, а 29.12.2016 року о 14:12:24 натиснуто кнопку «Подати документ», кінець сесії.

Отже, в період з 01.09.2016 по 30.10.2016 ОСОБА_1, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2015 рік, мала можливість у визначений період подати щорічну декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подала її лише 29.12.2016, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши у сукупності докази, та враховуючи положення ст. 68 Конституції України, відповідно до якої «Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності», суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави, судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Бугіль