Справа № 163/2918/16-п
Провадження № 3/163/18/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Любомльським відділом поліції ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії АП2 №536205 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АС №980306, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 10.07.2007 року, -

в с т а н о в и л а :

Начальником СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 21.11.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №536205 відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту зазначеного протоколу слідує, що ОСОБА_1 21.11.2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. керував автомобілем марки «Фольксваген - Шаран», реєстраційний номерний знак LCН40765, по грунтовій дорозі поблизу с. Гуща Любомльського району, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова), та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану його алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та категорично заперечив факт керування ним автомобілем у зазначений в протоколі день та час. Пояснив, що 21 листопада 2016 року до нього на мобільний телефон зателефонував його знайомий ОСОБА_4 та попросив привезти йому акумулятор до автомобіля, оскільки його розрядився та він загруз в болоті за с. Гуща, а саме, за контрольно-слідовою смугою. Так як в той день він вживав спиртні напої, зокрема, горілку, тому він зателефонував до своєї знайомої ОСОБА_5 та разом з останньою, яка сіла за кермо його автомобілі марки «Фольксваген - Шаран», поїхали на вказане ОСОБА_4 місце. По прибуттю на місце, ОСОБА_5 намагалась розвернутись та, оскільки кругом було болото, їх автомобіль також загруз та вони не могли виїхати з болота. Через деякий час під'їхали прикордонники, в останніх він попросив витягнути транспортний засіб з болота, проте вони вказали, що допоможуть витягнути ТЗ після складання відносно нього протоколу за порушення прикордонного режиму, що і було зроблено в подальшому та накладено на нього стягнення в розмірі 170 грн. ОСОБА_4 викликав працівників поліції, по прибуттю яких, на прохання останніх, він надав: технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс та посвідчення водія. Оглянувши документи, один з поліцейських вказав, що відносно нього буде складено протокол за керування в стані алкогольного сп'яніння, хоча він пояснював, що за кермом в той день не перебував, в автомобілі слідував в якості пасажира, в дійсності за кермом знаходилась ОСОБА_5 Вважає, що будь-якого порушення він не вчиняв.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала на незаконність складання відносно її підзахисного протоколу за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що обов'язок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції покладено саме на водія, в той час, як ОСОБА_1 у той день та час транспортним засобом не керував, в автомобілі слідував в якості пасажира, а за кермом знаходилась ОСОБА_5 Вказала на суперечливість показань допитаних в якості свідків працівників Державної прикордонної служби та поліцейських, які очевидцями, викладених в протоколі обставин, не були, до транспортного засобу ОСОБА_1 не підходили, за кермом останнього вони не бачили, а висновок про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем зробили через те, що саме він попросив допомогти витягнути ТЗ. Зазначила, що оскільки, як працівники поліції, так і працівники Державної прикордонної служби, є працівниками правоохоронних органів, тому їх покази не можуть бути належними доказами у справі. Крім цього, звернула увагу на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, оскільки пройти такий огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 не пропонували, оскільки такого в останніх не було. Просила суд врахувати наведені нею обставини та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, показання свідків, та дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №536205 від 21.11.2016 року складено начальником СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3, а свідками правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1, зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Будучи допитаним в якості свідка, начальник СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 суду показав, що перебуваючи на чергуванні 21.11.2016 року, до чергового відділу поліції надійшов виклик від працівників ВПС «Рівне» про те, що в с. Гуща Любомльського району на території впс «Рівне» двоє водіїв, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, застрягли в болоті, поблизу КСС. Прибувши на вказане місце разом з інспекторами поліції: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, він побачив два автомобілі, які загрузли в болоті, біля них стояли прикордонники, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також інші цивільні особи, які знаходились осторонь. На його запитання про те, хто саме керував автомобілем марки «Фольксваген - Шаран», ОСОБА_1 вказав, що він автомобілем не керував, однак хто саме був за кермом не повідомив. Той факт, що за кермом автомобіля «Фольксваген Шаран» перебував ОСОБА_1, ним був встановлений виключно зі слів прикордонників. Оскільки по зовнішніх ознаках ОСОБА_1 (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини) було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння, тому йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі, на що останній відмовився, вказавши, що транспортним засобом він не керував. В подальшому, відносно ОСОБА_1 ним було складено протокол за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналогічні показання в судовому засіданні дали інспектори поліції: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Крім цього, свідок ОСОБА_8 суду показав, що в його присутності, на вимогу інспектора Гуменчука О.В., Борин Р.М. відмовився проїхати в медичний заклад для визначення стану його алкогольного сп'яніння, а пройти огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувалось, у зв'язку з відсутністю для цього технічних засобів.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 21.11.2016 року близько 19 год. разом з ОСОБА_6 вони виїхали в с.Гуща Любомльського району в напрямку прикордонного знаку №1013. На КСС він побачив автомобіль марки «Фольксваген Т4», який загруз в болоті, а недалеко від нього, біля контрольно-слідової смуги знаходився інший транспортний засіб «Фольксваген Шаран», який намагався виїхати з болота. Хто саме знаходився за кермом автомобіля «Фольксваген Шаран» він не бачив, оскільки на вулиці було темно. Поспілкувавшись з ОСОБА_1, зрозумів, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння, що відчувалось по його мові, яка була нечіткою. Після цього, було викликано працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_1 протокол за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, який свідок підписав, однак чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі він не памятає.

Інший свідок, зазначений в протоколі, ОСОБА_6 дав показання про те, що 21.11.2016 року, перебуваючи в прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів», о 19 год. від прикордонного наряду «ПП» надійшла інформація про спостереження нарядом за рухом двох транспортних засобів між КСС і Державним кордоном, у звязку із чим разом з ст.лейтенантом ОСОБА_7 вибули в даний район. Прибувши на вказане місце, побачив, що автомобіль марки «Фольксваген Т-4» застряг в болоті за 100 метрів від місця пропуску за ITC, а інший автомобіль - «Фольксваген - Шаран» на великій швидкості намагався проїхати болото на місці пропуску та також загруз в болоті. Водії ТЗ ще деякий час продовжували буксувати у болоті, намагаючись виїхати. Коли він підійшов за 5 м. до автомобіля «Фольксваген Шаран», то побачив, що водій, яким пізніше виявився ОСОБА_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння, зокрема, від останнього відчувався запах алкоголю з ротової порожнини та його мова була нечіткою. Ті самі ознаки були виявлені і у водія ОСОБА_4 ОСОБА_4 же ОСОБА_1 пояснював, що приїхав для того, щоб витягнути автомобіль ОСОБА_4 з болота. Ним було прийнято рішення викликати працівників поліції, по прибуттю яких, відносно водіїв було складено протоколи про адміністративне правопорушення. Вказав, що в його присутності працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння за допомогою «Драгера», однак останній від його проходження відмовився, як і відмовився пройти медичний огляд в лікувальному закладі, пояснивши, що в стані алкогольного сп'яніння він не перебуває. Крім цього показав, що по приїзду, на місці події також була дівчина, яка через деякий час від них пішла.

Допитані за клопотанням сторони захисту свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали наступні показання.

Так, свідок ОСОБА_5 суду показала, що 21.11.2016 року приблизно о 18 год. до неї зателефонував ОСОБА_1 та попросив завезти його до КСП в с.Гуща для того, щоб витягнути автомобіль ОСОБА_4, який загруз в болоті, при цьому повідомив, що сам він за кермо автомобіля сісти не може, оскільки вживав спиртні напої. На автомобілі ОСОБА_1 марки «Фольксваген Шаран» вона в якості водія, разом з пасажирами: ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 прибули на вказане ОСОБА_4 місце. Оскільки кругом було болото, автомобілем вона загрузла, після чого, через деякий час зрозумівши, що автомобіль вони не витягнуть, пішла додому. Також вказала, що в той вечір ОСОБА_1 в її присутності за кермо автомобіля не сідав.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду дали показання про те, що, перебуваючи в магазині в с.Гуща Любомльського району разом з ОСОБА_1, на мобільний телефон останнього зателефонував ОСОБА_4 та попросив його приїхати і допомогти витягнути автомобіль останнього, який застряг в болоті. Після цього, ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_5 та з останньою поїхав на вказане місце.

Крім цього, свідок ОСОБА_11 суду показав, що після того, як ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 поїхали на прохання ОСОБА_4, через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив допомогти витягнути його автомобіль, який також загруз в болоті. Коли він прийшов на вказане місце, то побачив два автомобілі, які стояли в болоті. Через деякий час приїхали прикордонники та його забрали на впс «Рівне» для оформлення документів. Перебуваючи на відділі, для підписання йому надали «якісь» документи та наказали їх підписати, що ним було зроблено, однак їх змісту він не читав, оскільки перебував в стані алкогольного спяніння. Вказав, що за кермом ОСОБА_1 в той вечір він не бачив, на КСС прийшов після того, як автомобілі вже застрягли в болоті та хто саме керував ТЗ марки «Фольксваген Шаран» йому невідомо.

Аналіз показань допитаних судом свідків вказує на те, що жоден із них не підтвердив факту керування ОСОБА_1 автомобілем у день та час, що зазначені у протоколі.

Свідок ОСОБА_3, який складав відносно ОСОБА_1 протокол, суду показав, що про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом йому стало відомо зі слів прикордонників, якими є: ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в той час, як сам ОСОБА_1 йому пояснював, що за кермом він не перебував.

Натомість, прикордонник свідок ОСОБА_7 суду показав, що не бачив хто саме був за кермом автомобіля, так як уже було темно.

З огляду на зазначену обставину (темну пору доби) суд піддає сумніву показання іншого прикордонника свідка ОСОБА_6, який вказав на ОСОБА_1, як на особу водія, при цьому також враховує, що зазначений свідок також вказав на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння й за допомогою «Драгера», хоча такого факту в дійсності не було, про що ствердили допитані судом працівники поліції, які зазначили, що такий огляд ОСОБА_1 не пропонувався через відсутність технічних засобів.

Крім цього, суд зважує й на вимоги пункту 6 розділу І, пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року N 1452/735, яким визначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У справі встановлено, що зупинка транспортного засобу «Фольксваген Шаран» безпосередньо поліцейськими не здійснювалась, як і не здійснювалась співробітниками прикордонної служби. При цьому, працівники поліції були викликані саме прикордонниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а причиною такого виклику слугувало саме виявлення останніми у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ознак алкогольного спяніння.

Викладене беззаперечно ставить під сумнів неупередженість зазначених працівників прикордонної служби, а тому їх залучення в якості свідків під час огляду на стан спяніння, так і відмови ОСОБА_1 від проходження від такого огляду, про що вони засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення, суперечить вищенаведеним вимогам Інструкції.

Також суд враховує й те, що на місці події знаходились й інші цивільні особи, про що вказав свідок ОСОБА_3, однак розумного пояснення причин незалучення в якості свідків таких осіб із досліджених доказів не віднайдено.

Поряд з цим, з показань допитаних судом свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, а також пояснень ОСОБА_1, слідує, що останній транспортним засобом не керував, а до місця події в якості водія слідувала ОСОБА_5

Факт перебування біля місця події дівчини, яка в подальшому пішла у невідомому напрямку, в судовому засіданні також підтвердив співробітник прикордонної служби свідок ОСОБА_6

Отже, доводи ОСОБА_1 належними та допустимими доказами свого спростування не знайшли, а навпаки - підтверджуються показаннями допитаних судом свідків, у яких суперечностей не встановлено та між собою вони логічно узгоджуються.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1, передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) розяснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов'язок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Оскільки доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначені в протоколі дату, час та місці у справі не здобуто та в судовому засіданні не доведено, тому викладені у протоколі факти слід вважати виключно припущеннями, що в силу ст.62 Конституції України є неприпустимим.

Відповідно, недоведеність факту керування особою транспортним засобом, виключає наявність у такої особи обов'язку щодо проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції.

Відтак, слід вважати, що дії ОСОБА_1 не містять ознак обєктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що йому інкримінується.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а вилучене, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, посвідчення водія серії ВАА №285185 - повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 33, 221, п.1 ст. 247, ст.283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії ВАА №285185 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_13