АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/9575/16-п Головуючий суддя І інстанції Матвієвська Г. В.
Провадження № 33/790/105/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню штраф у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом встановлено, що25.11.2016 року, близько 16-00 год., ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ГАЗ 3110», державний номер НОМЕР_1, по пр. Московському поряд із будинком № 274Е в м. Харкові, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків проводився із застосуванням приладу «Drager Alkotest ARHK-0054», результат тесту № 138 1.67 промілє. Своїми діями допустив порушення вимог, встановлених п.п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на неповне дослідження доказів по справі та вказує на невідповідність алкотестеру, за допомогою якого проводився його огляд на стан спяніння.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи апелянта та його захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не встановив обставин по справі, а тільки послався на протокол, який склав інспектор поліції.

Однак, згідно аналізу положень п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 цього ж Кодексу складається уповноваженими на те особами органів внутрішніх справ.

Згідно матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с.1) складений уповноваженою державою особою (інспектором поліції) і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Протокол не містить жодних зауважень з боку ОСОБА_2, а матеріали справи жодних його пояснень

Тому, у суду першої інстанції не виникло сумнівів щодо правильності складення протоколу працівником поліції, з чим погоджується апеляційна інстанція.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не викликані та не опитані в судовому засіданні свідки та працівник поліції, який складав протокол.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, послався на письмові пояснення саме тих свідків, яких ОСОБА_2 просив викликати в судове засідання, а також на рапорт інспектора поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, тому апеляційний суд погоджується з рішенням судді щодо зайвості виклику зазначених осіб в судове засідання.

Крім того, вивчивши докази, зазначені в судовій постанові, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), роздруківку з приладу «Драгер» (а.с.2), акт огляду на стан спяніння (а.с.3), письмові пояснення свідків (а.с.4), розписку ОСОБА_3В.(а.с.5), рапорт працівника поліції (а.с.6), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння,від надання письмових пояснень відмовився, однак правильність викладених в протоколі даних підтвердив своїм підписом.

За наведених обставин доводи ОСОБА_2 про те, що він не був за кермов є неспроможними і апеляційний суд їх до уваги не приймає.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що саме ОСОБА_2 25.11.2016 року був оглянутий працівником поліції на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу, який показав що вміст алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_2 складає 1, 67 промілє, що підтверджується роздруківкою приладу «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного спяніння, правильність яких ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом.

Між тим, ОСОБА_2 посилається і на те, що прилад, за допомогою якого було проведено його огляд на стан алкогольного спяніння не відповідає Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року за № 1452/735.

Апеляційний суд не може з цим погодитись, оскільки газоаналізатор алкотест 6820 застосовується працівниками патрульної поліції на підставі ст. 266 КУпАП, а також саме згідно інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом МВС України та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно п.п. 3, 4 розділу 2 вказаної інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби які мають зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксації результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Газоаналізатор «Drager Alcotest» згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України.

Не містять матеріали справи і даних що ОСОБА_2 на місці оформлення протоколу вимагав у поліції свідоцтво про повірку алкотестера, інструкцію по експлуатації алкотестера, сертифікат відповідності, свідоцтво про державну реєстрацію чи докази того, що поліцейський проходив підготовку щодо експлуатації алкотестеру.

Апеляційний суд розцінює доводи апеляції ОСОБА_2 лише як позицію захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності та вважає їх такими, що не відповідають дійсності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6