Справа № 158/359/17 Провадження №33/773/299/17 Суддя в 1 інстанції: Пономарьова О. М.
Категорія: ст.172-12 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Зазначеною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-12 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гаупвахті строком на 1 (одну) добу.

Строк відбування арешту з утриманням на гаупвахті визначено обчислювати з моменту приведення постанови до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

Постановою судді Мошковський О.П. визнаний винним у тому, що він 17.01.2017 близько 21 год. 20 хв., будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив необережне пошкодження військового майна, а саме розбив склопакет вхідних дверей приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11, 13 Статуту внутрішньої служби та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, яке ставиться йому у провину, а також забороною двічі притягувати до відповідальності за одне й теж правопорушення. Посилається на те, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. А саме, йому не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-12, однак дана стаття КУпАП не містить частин. Не враховано також, що пошкоджене ним майно не відноситься до військового майна. Стверджує, що за дане порушення на нього як військовослужбовця вже було застосовано дисциплінарне стягнення, яке передбачено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, тому повторне притягнення його до відповідальності за скоєння вказаного адміністративного правопорушення, є незаконним. Вважає, що до нього як військовослужбовця може бути застосована відповідальність за адміністративне правопорушення лише за дисциплінарними статутами. Крім того, пошкоджене майно не є військовим майном, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримував свою апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Твердження апелянта про повторне його притягнення до одного і того ж виду відповідальності, як на підставу для закриття провадження у справі, не заслуговують на увагу, виходячи з таких обставин.
Відповідно до положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
А тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поряд із дисциплінарною (попередження про неповну службову відповідність), не суперечить вищевказаній нормі Закону.
Висновок судді першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-12 КУпАП, а саме, необережному пошкодженні військового майна, ґрунтується на матеріалах справи і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення повністю стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 17-агд від 06.02.2017, актом службового розслідування від 26.01.2017, рапортами та письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18.01.2017, а також їхніми поясненнями, даними в судовому засіданні в суді першої інстанції, актами від 17.01.2017, згідно яких 17.01.2017 близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив пошкодження військового майна, а саме розбив склопакет вхідних дверей приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У власних поясненнях в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 частково визнав свою вину у необережному пошкодженні склопакету вхідних дверей приміщення військового комісаріату.

Твердження ОСОБА_1 про те, що стаття 173-12 КУпАП не містить частин, не заслуговує на увагу, оскільки, починаючи з 13.03.2017 по даний час, вказана стаття КУпАП містить дві частини.
Однак, на момент прийняття рішення судом першої інстанції зазначена стаття КУпАП не містила частин.
Посилання ОСОБА_1 на те, що майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є військовим майном, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, також не заслуговує на увагу.
Так, згідно з письмової відповіді від 30.05.2017 № 1882 представника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», - є військовим майном.
Враховуючи зазначені обставини, дії ОСОБА_1 правильно були кваліфіковані судом першої інстанції за ст.172-12 КУпАП, як необережне пошкодження військового майна.
Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дані вимоги закону суддя при накладенні стягнення на ОСОБА_1 також дотрималась, врахувала зазначені обставини і позитивні дані про його особу, визначивши ОСОБА_1 мінімальне за строком та безальтернативне за видом стягнення згідно з санкцією ст.172-12 КУпАП у виді арешту з утриманням на гаупвахті строком на 1 (одну) добу.

Дане стягнення, на думку апеляційного суду, є необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, в тому числі, для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Волинської області В.П. Денісов