Справа№718/959/17
Провадження№3/718/294/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Національної поліції України департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції м.Чернівці щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, інваліда 2 групи, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №236596, ОСОБА_1, 23.04.2017 року о 13 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» Vito, в м. Чернівці траса в напрямку с. Мамаївці, Кіцманського району, Чернівецької області з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 23.04.2017 року керував вказаним транспортним засобом, в якому перевозив гр..ОСОБА_2М та ОСОБА_3, однак в стані алкогольного спяніння не перебував. Його пасажири вживали алкоголь, в результаті чого запах алкоголю було відчутно в автомобілі. Пояснив, що на місці зупинки автомобіля поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, від чого він не відмовлявся. Інших свідків події, крім тих, яких він перевозив в автомобілі, на місці зупинки не було. Одночасно вказує на те, що він, як водій спиртні напої не вживає, оскільки є інвалідом 2 групи загального захворювання.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він разом із гр.ОСОБА_3 вживали спиртні напої, в результаті чого відчувався запах алкоголю в салоні автомобіля. Працівники поліції не пропонували водію пройти медичний огляд із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки автомобіля .

Свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення гр..ОСОБА_2М та додав, що ОСОБА_1 заборонено вживати спиртні напої, так як він є інвалідом та має надмірну вагу тіла близько 230 кг.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які керували транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особа яка керує транспортним засобом, та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом цієї норми закону, керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмова від проходження огляду на стан спяніння є окремими та самостійними діяннями.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Як вбачається із особистих пояснень ОСОБА_1, пояснень свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який винуватості не визнав і доказів його провини у вчиненні правопорушення, які б свідчили про його винуватість, працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені ст. 266 КУпАП та порядку, Інструкції проведення медичного освідчення, в той час як протокол про адміністративне правопорушення БР №236596, складений 23.04.2017 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом в справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Частина 1 статті 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід врахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров`я .

Водій, що відмовився від проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення, суд встановив, що в протоколі зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак пояснення даних осіб в матеріалах справи відсутні. Крім того, ОСОБА_1 та свідки, допитані в суді, ствердили, що інших осіб на місці зупинки автомобіля не було, а працівники поліції не пропонували водію пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, що передує медичному огляду в закладі охорони здоров`я .

Крім того, в протоколі не засвідчено належним чином факт відмови водія від проходження саме огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, якщо би таке мало місце.

Відповідно ж до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

В зв'язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніві щодо правдивості даних в ньому та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, прихожу до висновку, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним та допустимим доказом та не може бути підставою для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Інші належні докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ч.1 ст.130, ст.ст. 251,256,280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: О.І. Мінів