ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, стосовно

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Львів, українець, гр. України, ІПН НОМЕР_1, неодружений, освіта середня-спеціальна, не працює, проживає: АДРЕСА_1, -

звинуваченого у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 30 жовтня 2017 року о 03 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Мельнченка, 1, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.9 ПДР, рухаючись заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на дерево, внаслідок чого авто отримало механічні пошкодження і завдано матеріальних збитків. При цьому, ОСОБА_1 керуючи автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчинених порушеннях не визнав. Суду повідомив, що дійсно того дня за викладених обставин керував автомобілем НОМЕР_2, але у стані наркотичного сп'яніння не перебував, правил дорожнього руху не порушував.

Адвокатом ОСОБА_2 в межах даного провадження подано заперечення, в яких він просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Таку правову позицію ним аргументовано тим, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, перелічених в п. 2.3б ПДР, оскільки керуючи авто нікому не створював небезпеки і перешкод, а після оформлення матеріалів звернувся до спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_3, згідно висновку якого в ОСОБА_1 не було виявлено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. Крім того, ним заявлено клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_1 на момент складання протоколів, оскільки той з 04.11.2017 р. перебуває на стаціонарному лікуванні в територіальному медичному об'єднанні «Психіатрія» у м. Києві з приводу психічного захворювання (гострий психоз). Також зазначено, що медичний огляд на стан сп'яніння не було проведено у медичному закладі у встановленому законом порядку. До того ж, відносно ОСОБА_1 30.10.2017 р. працівниками поліції була винесена постанова за ст. 126 КУпАП, згідно якої він того дня 5 год. 00 хв. керував транспортним засобом без посвідчення водія, що не узгоджується із відомостями, які містять протоколи серії БД № 144630 та серії БД № 415347, згідно яких його особу було встановлено за посвідченням водія.

Не зважаючи на захист ОСОБА_1, його вина у вчинених правопорушеннях підтверджується сукупністю інших доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містять протоколи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП від 30 жовтня 2017 року, рапорт інспектора патрульної поліції, а також письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Встановлені судом обставини повністю узгоджуються між собою і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При цьому суд критично відноситься до заперечень сторони захисту, так як керуючи автомобілем НОМЕР_2, і рухаючись заднім ходом ОСОБА_1 вчинив зіткнення із перешкодою (деревом), внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження, що свідчить про порушення ним п.п. 2.3б, 10.9 ПДР. Висновок же спеціаліста від 31.10.2017 р. щодо відсутності спиртів у крові ОСОБА_1 жодним чином не доводить відсутність ним порушень п. 2.5 ПДР, так як працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено первинні ознаки наркотичного, а не алкогольного сп'яніння. Сам протокол складено не за керування у стані наркотичного сп'яніння, а за відмову у встановленому порядку пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп'яніння. Підстави для сумніву у здатності ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП розуміти значення своїх дій та керувати ними та правильності ідентифікації його особи поліцейськими відсутні, так як ОСОБА_1 після вчинення зіткнення транспортного засобу були здійснені всі необхідні дії та безпосередньо надано особисті письмові пояснення поліцейським, в яких детально описано механізм зіткнення.

Одночасно суд звертає увагу на той факт, що адвокатський договір ОСОБА_2 було укладено із фізичною особою - ОСОБА_6, проте жодних доказів на підтвердження повноважень останньої на представництво чи вчинення будь-яких юридичних дій від імені ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до п.п. 2.3а, 10.9 ПДР водій повинен бути уважним, і під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, а для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, а згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння. За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вказані пункти ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягається вперше. Обставин, що пом'якшують або обтяжують його відповідальність судом не виявлено. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги його матеріальний стан, суд вважає необхідним і достатнім призначити йому в порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного і, керуючись ч. 2 ст. 36, ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якими накласти на нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 320 грн.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК