Справа № 342/1337/16-п
Провадження № 3/342/12/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Ничик Г.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, виконавчий директор ПП «Дажбог» за ч.1 ст.41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи виконавчим директором ПП «Дажбог», допустив порушення вимог законодавства про працю: заробітна плата працівникам ПП «Дажбог» виплачується не регулярно, один раз в місяць. Так, заробітну плату за листопад 2016 р. виплачено частково 17.12.2016 р. та 20.12.2016 р., за жовтень 2016 р. заробітну плату виплачено 14.11.2016 р. та 17.11.2016 р., за вересень 2016 р. заробітну плату виплачено частково 20, 26 жовтня 2016 р., за серпень 2016 р. заробітну плату виплачено 22 вересня 2016 р.

Деяким працівникам підприємства не надається відпустка більше ніж два роки підряд. Так, бухгалтер ОСОБА_2 працює з 01.06.2005 р. по даний час, однак основна щорічна відпустка їй не надавалася жодного разу; сторож ОСОБА_3 працює з 01.04.2008 р., основна щорічна відпустка йому не надавалася.

Працівники ПП «Дажбог» не ознайомлені під розписку в особовій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення.

Книга обліку трудових книжок не пронумерована, не прошнурована та не скріплена підписом керівника підприємства і печаткою.

При звільненні працівників не проводяться виплати всіх сум в день звільнення, що належать йому від установи. Так, ОСОБА_4 звільнено з роботи 13.10.2016 р., однак виплату всіх сум, що належали їй від установи в сумі 628 грн. проведено не в день звільнення, а 14.11.2016 р.; ОСОБА_5 звільнений 30.11.2016 р., однак сума, яка йому належала в день звільнення виплачена 17.12.2016 р.; ОСОБА_6 звільнена 20.12.2016 р., ОСОБА_7 звільнений 16.12.2016 р., однак суми, які належали їм в день звільнення не виплачені.

Не нараховується та не виплачується середній заробіток за весь час затримки належних звільненому працівникові сум. Зокрема, при звільненні з роботи ОСОБА_4 13.10.2016 р. повний розрахунок з нею проведено не в день звільнення, а 14.11.2016 р. ОСОБА_5 звільнений 30.11.2016 р., повний розрахунок з ним проведено 17.12.2016 р. При цьому середній заробіток з дня звільнення по день фактичного розрахунку їм не виплачено.

При звільненні з роботи водія ОСОБА_8 06.10.2016 р. за пропрацьований ним період з 23.03.2016 р. не нараховано компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки. ОСОБА_9 звільнено 15.08.2016 р., однак за пропрацьваний ним період з 24.03.2016 р. не нараховано компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 80, 83, ч.1, ч.4 ст.115, ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав. Суду пояснив, що частково усунув недоліки, виявлені перевіркою. Зобовязується в подальшому не допускати вище зазначенні порушення.

Вина ОСОБА_1 доводиться даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 09-12-0108/598 від 22.12.2016 р., Актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 09-13-0108/690, наказом № 32/2 від 06.10.2016 р. «Про звільнення з роботи ОСОБА_8П.», відомостями про виплачену заробітну плату та поясненнями порушника.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, майновий стан, обставину, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення визнання вини, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено, тому приходжу до переконання, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст. 41, ст. ст. 221, 283-287, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок № 0121 УК у Городенківському районі, код отримувача 37885629, банк отримувача ГУДК СУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір в розмірі 320 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Суддя Ничик Г.І.