Справа № 359/4013/17
Провадження № 3/359/1882/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Стара Синява Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СК № 124393, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 08.02.1996 року ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 165163 від 9 травня 2017 р., 09.05.2017 року о 16 год. 10 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Нижній Вал, 1, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя. Згідно акту медичного огляду водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. В Бориспільській ЦРЛ ОСОБА_1 здав біологічну речовину, а саме кров. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 09.05.2017 р. о 16 год. 10 хв. в м. Бориспіль по вул. Нижній Вал він керував своїм автомобілем НОМЕР_2, та був зупинений працівниками поліції. Так працівники поліції, не знайшовши жодних порушень ним ПДР України, повідомили, що його в нього наявні ознаки алкогольного спяніння та запропонували пройти йому тест за допомогою приладу "Драгер", на що він не погодився та хотів, щоб його огляд здійснювався в медичному закладі. Враховуючи те, що він спиртні напої не вживав, а тому і не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим і наполягав на проведенні огляду на стан спяніння саме в медичному закладі. Прибувши до Бориспільської ЦРЛ, він там також відмовився від проходження огляду за допомогою приладу "Драгер", та побажав здати біологічну речовину кров. Він написав заяву на ім'я головного лікаря, в якій про це зазначив. Після чого, дана заява була прийнята та черговий лікар відібрав у нього зразки крові для проведення її лабораторного дослідження з метою визначення його стану спяніння. Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції без номеру, складеного лікарем ОСОБА_2 за результатами його медичного огляду, запах алкоголю з рота "Легкий", висновок та діагноз: ознаки алкогольного спяніння (субєктивні). Однак, відповідно до вимог чинного законодавства за результатами огляду на стан спяніння та лабораторного дослідження встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, на підставі якого вже видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст даного висновку повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського який її достав, який складається у трьох примірниках. Однак, даний висновок у матеріалах справи відсутній. При цьому згідно Акту судово-токсикологічного дослідження № 200 при судово-токсилогічному дослідженні його крові, метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені. Це свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного спяніння. Таким чином, не зрозуміло, і в протоколі не зазначено, як працівниками поліції та на підставі чого було встановлено його стан спяніння, що є незаконним. Ці обставини в сукупності вказують на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання лікар Бориспільської ЦРЛ ОСОБА_2, а також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявилися, не повідомивши про причини своєї неявки, хоча про місце, час і дату проведення такого були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 165163 від 9 травня 2017 р., ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Таким чином, керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а є лише підставою для проведення огляду на стан спяніння.

Однак, не зважаючи на це, в протоколі не зазначено жодного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто: ні факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; ні факту того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Ці обставини свідчить про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 165163 від 9 травня 2017 р. не конкретизована суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме фабула правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Також, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно до п. 11 розд. ІІ даної Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором УПП м. Бориспіль 1 роти лейтенантом поліції ОСОБА_5 зазначено, що ОСОБА_1 в Бориспільській ЦРЛ здав біологічну речовину, а саме кров. Згідно акту медичного огляду водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до п. 15, 16, 17, 18, 19, 20 розд. III. "Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів" за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання "Норма". Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, інспектором поліції до матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення було приєднано лише акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції без номеру (а.с.4) та акт судово-токсикологічного дослідження № 200 щодо проведення дослідження крові гр. ОСОБА_1 з метою виявлення наявності та визначення концентрації етилового спирту (а.с.8-9).

Однак, у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення, відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 на стан спяніння, який би підтверджував, що 09.05.2017 р. ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Це свідчить про те, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, так як до матеріалів по даній категорії справ, у випадку проведення огляду на стан спяніння особи в закладах охорони здоров'я обовязково повинен бути долучений саме оригінал висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, а не акт медичного огляду або акт судово-токсикологічного дослідження. Відсутність оригіналу даного висновку позбавляє суд можливості пересвідчитись у достовірності інформації щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, оскільки акт медичного огляду та акт судово-токсикологічного дослідження є документами, на підставі яких видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не документами які посвідчують факт того, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння, а тому у даному випадку вони не має жодної юридичної сили.

Крім того, як вбачається з акту судово-токсикологічного дослідження № 200 (а.с.8-9) при судово-токсилогічному дослідженні крові гр. ОСОБА_1, метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 165163 від 9 травня 2017 р., суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений інспектором УПП м. Бориспіль 1 роти лейтенантом поліції ОСОБА_5 без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 165163 від 9 травня 2017 р., складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 165163 від 9 травня 2017 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя С.М. Вознюк