АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/107/176 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2017 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Зеленогірська, буд. 41, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 24 вересня 2016 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 на амурському мосту біля електроопори № 88 керував автомобілем «Сітроен Джампер», д.н. АЕ 5520НН, з явними ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою алкотестера «Драгер» ARHK № 0569 в присутності двох свідків, результат тесту 1,07 %, чим він порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. За скоєне передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року і прийняти нове рішення, яким оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки в ході судового розгляду була допущена неповнота, докази досліджено односторонньо, з наданням оцінки з перевагою до винності особи.

Посилається, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_3 не було направлено до лікарської установи, для огляду на стан спяніння, хоча останній бажав проходити медичний огляд на стан спяніння в медичній установі.

На його думку при винесенні вказаної ухвали, суддею не виконано вимоги ст.280 КУпАП, не зясовано всі обставини, що повинно бути зясовано у суді, при цьому в судовому засіданні не було у ОСОБА_3, не було можливості висловити свою думку, оскільки він повістки ро виклик в суд не отримував, а також не було надано змогу викликати свідків, які могли пояснити всі обставини по даній справі. Висновки місцевого суду вважає невірними.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи, та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. Вказаної думки і його адвокат ОСОБА_4

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В ході перевірки матеріалів справи встановлено, що дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані належним чином.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційної скарги, що ніхто із свідків по справі не бачив ОСОБА_5 за кермом у стані алкогольного спяніння, що його працівники поліції відпустили далі їхати за кермом свого авто у нетверезому стані, а водійське посвідчення не вилучали та справу розглянуто з порушеннями закону, є безпідставними.

Районним судом вину ОСОБА_3 у скоєнні даного адміністративного правопорушення встановлено:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №071722 від 24.09.2016 відповідно до якого 24 вересня 2016 року приблизно 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за згодою водія спеціальним технічним засобом Drager Alkotest 6820 ARHК-0569 в присутності двох свідків. Зауважень на протокол від ОСОБА_3 не було;

-ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» встановлено, що результат 1,7 проміле. Також встановлено, що водій ОСОБА_3 мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, не стійку ходу. Свідками даного огляду були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які і підтвердили вищевикладене;

-Так свідок ОСОБА_6 пояснив, що в його присутності ОСОБА_3 пройшов медичний огляд та за допомогою приладу «ДРАГЕР» був встановлений стан спяніння - 1,07% проміле. В свою чергу свідок ОСОБА_7, надав аналогічні пояснення, тобто районний суд правильно встановив, що бондар С.С. керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння;

-Розпискою ОСОБА_6, встановлено, що він керував автомобілем «Сітроен Джампер», д.н. АЕ 5520НН, при його доставці на стоянку, остільки ОСОБА_3 було працівниками поліції відсторонено від керування даним авто через стан спяніння. В зв'язку з цим спростовано доводи ОСОБА_3, що йому працівники поліції дозволили їхати далі за кермом в стані алкогольного спяніння;

-Рапортом від 24.09.2016 інспектора УПП м. Дніпро капітана поліції ОСОБА_8 встановлено, що під час чергування було виявлено автомобіль «Сітроен Джампер» і водія ОСОБА_3, який знаходився в стані алкогольного спяніння. На нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копії яких отримав ОСОБА_3 Показник наявності алкоголю становив 1,07%.

В апеляційному суді капітан поліції ОСОБА_8 підтвердив та пояснив, що дійсно під час патрулювання ним було зупинено вищевказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_3 у якого було виявлено ознаки алкогольного спяніння, під час перевірки в присутності свідків було встановлено, що стан спяніння склав 1,07 проміле після чого у ОСОБА_3 було вилучене водійське посвідчення та автомобіль передано іншій особі для його безпечного транспортування до стоянки. В зв'язку з цим доводи ОСОБА_3 є надуманими та безпідставними.

Досліджуючи докази матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у діях водія ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суддею не виконано умови ст.280 КУпАП, не зясовано всі обставини, що повинно бути зясовано у суді, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Порушень, які б могли слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції не виявлено.

Твердження адвоката щодо закриття провадження через пропуск строку притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки правопорушення ОСОБА_3 скоєно 24 вересня 2016 року, а справа розглянута 23 грудня 2016 року, тобто до спливу 3-місячного терміну з дня скоєння правопорушення, доводи сторони захисту про порушення судом вимог ст.38 КУпАП, є невірними. Притягнутим до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вважається 23 грудня 2016 року.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2