Справа № 168/710/16-п Провадження № 33/773/135/17 Суддя в 1 інстанції: Хаврона О. Й.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Нова Вижва, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, не працює, перебуває у Городецькому виправному центрі управління ДПтС у Рівненській області, на постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що 06 листопада 2016 року близько 01 год 30 хв на вул. Ковельській, у смт. Стара Вижівка Волинської області, він керував транспортним засобом марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, і відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що суд поверхнево розглянув вказану справу, не дослідивши усі докази. Вказує на те, що є батьком чотирьох неповнолітніх дітей та на даний час перебуває у Городецькому виправному центрі управління ДПтС у Рівненській області, у зв'язку із чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 994259 від 06 листопада 2016 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та їхніми показаннями у суді першої інстанції.

Крім того, інспектор поліції Махун О.І. у суді першої інстанції підтвердив відмову ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, будь-які зауваження апелянта щодо належності і допустимості вказаних доказів до уваги апеляційним судом не приймаються.

Твердження скаржника щодо порушень, допущених під час його затримання працівниками поліції, на думку апеляційного суду, є нічим іншим, як способом уникнення першого адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.5 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, правильними.

Нових доказів ОСОБА_2 апеляційному суду надано не було.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук