П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2017 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою м.Запоріжжя,вул.Мусоргського 56,не працюючого

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1був складений протокол про адміністративне правопорушення,згідно якого 04.03.2017 року о 08 год.30 хв.він , керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул.Лукашевича-вул.Гоголя в м.Запоріжжі не впевнився в безпеці руху,не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або іншого безпечного для інших учасників руху об*їзду перешкоди,яку він об*єктивно спроможний був виявити,внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2,яка отримала тілесні ушкодження,чим порушив вимоги п.12.3 ПДР України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді ОСОБА_1оспорював свою винуватість у порушенні Правил дорожнього руху та пояснив,що 04.03.2017 року о 08 годині 30 хв.він , керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул.Лукашевича-вул.Гоголя в м.Запоріжжі,мав намір припаркувати автомобіль біля бордюра на вільному місці.На проїзну частину з тротуару вийшла жінка,як з*ясувалося пізніше,ОСОБА_2,яка перешкоджала паркуванню автомобіля під тим приводом,що паркувальне місце нею зайнято для автомобіля чоловіка,ОСОБА_1автомобіль зупинив,в цей ОСОБА_2поставила ногу під праве переднє колесо вже нерухомого автомобіля,наїзду на неї ОСОБА_1не вчиняв та вважає,що тілесні ушкодження,якщо вони є у ОСОБА_2,отримані нею не внаслідок його дій як водія автомобіля.Також пояснив,що у його розпорядженні є запис з камери відео реєстратора автомобіля,при перегляді якого він додатково переконався у своїй невинуватості,проте надати його в суді відмовився з посиланням на те,що буде використовувати цей доказ при апеляційному оскарженні постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2при розгляді справи в суді наполягала на тому,що ОСОБА_1повинен бути притягнутий до кримінальної відповідальності,оскільки 04.03.2017 року о 08 годині 30 хв.він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул.Лукашевича-вул.Гоголя в м.Запоріжжі,свідомо наїхав на неї як на пішохода,чим травмував ногу,до теперішнього часу вона продовжує лікування,тому тяжкість тілесних ушкоджень ,визначених як легкі тілесні ушкодження,не відповідає фактичним наслідкам,які для неї настали від дій ОСОБА_1К.З цих підстав нею в судовому порядку оскаржена постанова слідчого Дніпровського ВП про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1по ч.1 ст.286 КК України.

Заслухавши учасників процесу,перевіривши їх пояснення матеріалами справи ,суддя встановив, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1підлягає поверненню для доопрацювання,виходячи з наступного.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту,захисту життя та здоров*я людей,майнових прав юридичних та фізичних осіб.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»ОСОБА_3 проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як роз*яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови № 14 від 23.12.2005 р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами),спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб,які притягаються до відповідальності,є неприпустимим. Правильною визнана практика судів,які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення ,складені без додержання вимог ст.256 КпАП України,відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Як встановлено ст.9 КпАП України,адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна,винна(умисна або необмежена)дія чи бездіяльність ,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободі громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення ,передбачені цим Кодексом,настає,якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

З матеріалів адміністративної справи вбачається,що 05.03.2017 р.до ЄРДР за № 0001023 було внесено відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.286 КК України,досудове розслідування якого проводилось ст.слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3

Під час досудового розслідування було встановлено,що 04.03.2017 р.близько 08.30 год.в районі перехрестя вул.Лукашевича-вул.Гоголя в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1,керуючи автомобілем НОМЕР_1 при паркуванні автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2,яка отримала тілесні ушкодження,що згідно висновку експерта № 558 від 05.04.2017 р.кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Постановою слідчого від 11.04.2017 р.кримінальне провадження відносно ОСОБА_1було закрито у зв*язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення,оскільки ст.286 ч.1 КК України передбачає кримінальну відповідальність водія за порушення Правил дорожнього руху України,якщо в результаті такого порушення настали наслідки у виді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

ОСОБА_2була надана копія скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 11.04.2017 р.,подана нею до Ленінського районного суду м.Запоріжжя 18.05.2017 р.,в якій заявлено вимогу про скасування зазначеної постанови як прийнятої передчасно,з порушенням її прав як потерпілої особи,без встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень з урахуванням тривалості лікування,яке не завершено і на час розгляду справи.

Потерпіла заявила клопотання про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення,в процесі якого необхідно вилучити у ОСОБА_1запис камери відео реєстратора,де зафіксована подія ДТП,провести їй додаткову судово-медичну експертизу для встановлення ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень,отримати рішення суду про результати розгляду її скарги на постанову про закриття кримінального провадження і в залежності від встановлених обставин та доказів прийняти законне рішення.

Така позиція потерпілої узгоджується з положеннями ст.283 КУпАП України про зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення,згідно якої постанова повинна містити,зокрема,опис обставин,встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акта,який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

З направлених на розгляд суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ,наданих потерпілою матеріалів,з урахуванням пояснень учасників в суді неможливо повно та всебічно встановити обставини справи,перевірити їх доказами,застосувати норму закону, який передбачає відповідальність за дане правопорушення,оскільки до справи не долучений запис камери відео реєстратора,де зафіксована подія ДТП,потерпіла продовжує лікування і оспорює ступінь тяжкості тілесних ушкоджень,в тому числі як підставу для закриття кримінального провадження,що потребує додаткової перевірки.

При цьому доводи ОСОБА_1про закриття справи про адміністративне правопорушення з підстав ст.38 КУпАП не варті на увагу,оскільки при закритті провадження суддя зобов*язаний виконати вимоги ст.283 КУпАП щодо змісту постанови.

Аналізуючи наведене,суддя дійшов до висновку про повернення справи про адміністративні правопорушення,протокол у якій складений без додержання вимог ст.256 КпАП України,відповідному органу для належного оформлення.

Керуючись ст.ст.124,251,256,268 КУпАП,постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя для належного оформлення.

Постанова не оскаржується.

Суддя Ю.А. Галущенко