Суддя 1-ої інстанції - Демочко Д.О.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 07.08.2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мелекіне Мангушського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, Голову Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1

закрите, у зв'язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звинувачується в тому, що він будучи головою Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області сьомого скликання з 11.11.2015 року, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не вчинив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів та 29.09.2016 року, приблизно о 14-00 годині, перебуваючи в приміщенні Мелекінської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 публічно не повідомив сесію Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про наявність у нього реального конфлікту інтересів при розгляді питання щодо надання щорічної відпустки голові Мелекінської сільської ради та отримання ним матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 07.08.2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 закрите, у зв'язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На вказану постанову надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він просив вищезазначену постанову скасувати, винести нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги прокурору.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що за змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу прокурору.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 07.08.2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 закрите, у зв'язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, повернути прокурору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова