Справа № 127/2767/17
Провадження № 33/772/445/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Спринчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Спринчук В.В., при секретарі Міхневич І.А., за участю адмінпритягуваної ОСОБА_2, адвоката Лещенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 05.02.2017 року, о 00 год. 37 хв. на автодорозі М-21, 128-й км., в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керувала автомобілем марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2017 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Свої вимоги мотивує, тим, що подія, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.02.2017 року сталася в 00:37 год. 05.02.2017 року, відповідно до ч.2 ст.38 КК України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тому трьох місячний строк сплив о 00:37 год.05.02.2017 року, а справа була розглянута судом о 15:30 год. 05.05.2017 року.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вказав що вона вину визнала, оскільки вона протягом всього розгляду справи вини не визнавала. У судове засідання викликалися свідки: інспектор ОСОБА_7 та лікар нарколог ОСОБА_4 для дослідження обставин справи. Справа була призначена на 04.04.2017 року на 10:30 год. де апелянтом було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із поганим самопочуттям та перебуванням на лікарняному. Судом було перенесено розгляд справи на наступний день 05.05.2017 року на 15:30 год., проте у зв'язку із погіршенням здоров'я остання не змогла з'явитися в судове засідання, надати відповідні докази суду та пояснення. Проте суд не врахував даної обставини та розглянув справу за її відсутності, чим позбавив її можливості надати докази та пояснення з метою доведення її невинуватості.

Також апелянт наголошує, що суд першої інстанції не допитав свідків, які вказані в протоколі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які могли повністю підтвердити пояснення апелянта та спростувати зазначені в протоколі твердження.

Крім того, апелянт зазначає, про суперечність письмових доказів наданих їй (копія протоколу від 05.02.2017 року Серія БР №267335) та вказані в постанові суду докази про адміністративне правопорушення, а саме визнання судом її винною за ч.1 ст.130 КУпАП не знаходить свого підтвердження, оскільки в копії протоколу чітко видно відсутність зазначення за якою саме частиною статті 130 КУпАП відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення.

Також судом не звернуто увагу на той факт, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції посилаються на п.2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тоді як працівника міліції, відповідно до норм чинного законодавства юридично не існує з 01.01.2017 року. Оскільки в Правилах дорожнього руху у зв'язку із вступом в силу Закону України «Про національну поліцію», Кабінет Міністрів України, чомусь зміни не вніс, то і посилатись при складанні протоколу на пункт 2.5. ПДР, як формулювання суті правопорушення поліцейські не вправі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник Лещенко С.В. підтримали апеляційну скаргу посилаючись на обставини викладені у ній, просили її задовольнити. ОСОБА_2 винуватість свою заперечила, вказала що в стані алкогольного чи іншого сп'яніння не перебувала, не відмовлялась від проходження на стан сп'яніння, її дії працівником поліції не кваліфіковано за конкретною частиною статті 130 КУпАП, про те, що притягується за ч.1 ст.130 КУпАП дізналася лише в суді, вважає що вказаний протокол містить виправлення, просила суд першої інстанції надати їй можливість скористатися правовою допомогою укласти угоду з адвокатом, однак суд дане прохання проігнорував, чим порушив її право на захист; викладені в оскаржуваній постанові її пояснення щодо визнання нею вини не відповідають дійсності, оскільки вона вини не визнавала, в день винесення рішення судом в засіданні не була присутня.

Вислухавши пояснення адмінпритягуваної ОСОБА_2, та її захисника Лещенко С.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_2 заявляла клопотання про надання можливості укласти угоду із адвокатом, однак судом дане клопотання було проігноровано, не забезпечено право особи при розгляді справи користуватись правовою допомогою, в день прийняття рішення по справі ОСОБА_2 не була присутня в судовому засіданні, та була позбавлена можливості подавати докази та давати пояснення, чим порушено її право на захист.

Відповідно до ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує крім інших такі питання - чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 року №1376 встановлено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 надала примірник протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №267335 від 05.02.2017 року в якому відсутня кваліфікація її дій за конкретною частиною статті 130 КУпАП, справа відносно неї направлялась до суду за ст.130 КУпАП (а.с. 9) без зазначення частини відповідної статті, викликаний працівник поліції інспектор роти №4 БУПП у м.Вінниці ДПП ОСОБА_7, який складав зазначений протокол, в судове засідання апеляційного суду не з'явився, тому суд приходить до висновку що оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №267335 (а.с. 2) в частині кваліфікації дій адмінпритягуваної містить виправлення, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений з грубим порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 року №1376.

Крім того, впротоколі про адміністративне правопорушення серії БР №267335 від 05.02.2017 рокупрацівником поліції не зазначено ознак алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 і дії останньої щодо ухилення від такого огляду, з огляду на що за змістом він не відповідає вимогам п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року №1103. із змінами внесеними згідно постанови КМ №476 від 08.07.2015 та №888 від 28.10.2015.

Вказані вище порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №267335 від 05.02.2017 року свідчать про недопустимість його як доказу.

Суд обґрунтував факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння показаннями свідків ОСОБА_8 (лікар) та ОСОБА_7 (інспектор поліції), при тому що в медичній установі огляд адмінпритягуваної, який би відповідав вимогам ст.266 КУпАП не проводився, а інспектор поліції ОСОБА_7 є особою, яка склала протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2, що не узгоджується із вимогами п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

В матеріалах справи є присяга свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 38, 39), які датовані 04.05.2017, проте оскаржувана постанова відносно ОСОБА_2 постановлена 05.05.2017 року, що містить істотні розбіжності, які з огляду на відсутність протоколу судового засідання усунути неможливо.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові посилається на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доведена письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9, при чому останні до суду не викликались, адмінпритягувана заперечила щодо достовірності їх змісту, і дані покази свідків, як доказ можуть бути взяті судом до уваги лише тоді, коли їх досліджено в судовому засіданні шляхом безпосереднього допиту свідків, попередивши їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань /ст.ст.384, 385 КК України/, що судом першої інстанції не було зроблено.

Зазначені вище недоліки по даній справі усунути шляхом повернення матеріалів провадження для належного оформлення до органу, яким вони сформовані, з огляду на сплив строків на час надходження до апеляційного суду провадження (17.05.2017), передбачених ст.38 КУпАП є необґрунтованим, тому оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і таких доказів не здобуто в ході апеляційного розгляду, скарга останньої підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова суду скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) В.В. Спринчук

Згідно з оригіналом