Справа № 151/754/17
Провадження № 33/772/903/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Рупак А.А., за участю прокурора Каменяр С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бершадського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП щодо ОСОБА_2, українки, громадянки України, судді у відставці, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ГП № 507533 від 12.09.2017 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_2, будучи звільненою з посади судді Чечельницького районного суду Вінницької області у відставку та являючись відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме про нарахування їй вихідної допомоги в розмірі 108357,48 грн., отримавши яку 14.07.2017 року не повідомила письмово у десятиденний термін НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинила дії передбачені ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Бершадського районного суду Вінницької області від 08.11.2017 року ОСОБА_3 визнана винною за ч.ю2 ст.172-6 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень. Також стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови судді суду першої інстанції з закриттям провадження у справі через невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Доводи мотивовані тим, що під час розгляду справи суддя не врахував, що вона не мала умислу на вчинення корупційних дій, оскільки вважала, що подавши декларацію при звільненні вказала суму отриманої вихідної допомоги та при цьому не вважала за необхідне подавати ще одну декларацію про суттєві зміни в майновому стані.

В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 та підтримала обставини, викладені у протоколі та постанові суду.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що підтримує подану апеляційну скаргу, просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в її діях складу даного правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Суди мають також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, згідно рішення Вищої ради юстиції №1871/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Чечельницького районного суду Вінницької області у відставку» від 27.06.2017 ОСОБА_2 звільнена з посади судді Чечельницького районного суду Вінницької області у звязку з поданням заяви про відставку.

Згідно наказу в.о. голови Чечельницького районного суду Вінницької області «Про звільнення і відрахування ОСОБА_2 з посади судді Чечельницького районного суду Вінницької області у відставку» від 11.07.2017 №5-к, ОСОБА_2 відраховано зі штату суду з 11 липня 2017 року.

Згідно довідки виданої ТУ ДСА у Вінницькій області за 2017 року ОСОБА_2. вихідну допомогу в розмірі 108357,48 гривень було виплачено 14.07.2017 року та 1000 гривень - 28.07.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції закону № 1022-VIII від 05.10.2016), встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані, визначаються Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №961/29091, відповідно до якої під суттєвою зміною у майновому стані суб'єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений (не отриманий), не повідомляється. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий суб'єкт декларування подає відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст.9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В суді встановлено, що ОСОБА_2 перед звільненням подано декларацію за період з 01.01.2017 по 11.07.2017 та декларацію після звільнення за 2016 рік, в якій у розділі 11 «Доходи в т.ч. подарунки» зазначена заробітна плата отримана за основним місцем роботи, в сумі 324647 гривень, яка за твердженням ОСОБА_2 включає в себе отриману нею суму заробітної плати та вихідної допомоги в розмірі 108357,48 гривень.

Прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції не спростовано, що отримана сума заробітної плати та вихідної допомоги відображені ОСОБА_2 у поданій декларації.

При дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні в апеляційній інстанції встановлено, що ані у протоколі про адміністративне правопорушення, ані прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження субєктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого їй правопорушення, а також час та місце його вчинення.

Зокрема, повідомлення в порядку ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст. 52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування виключають наявність вини у формі умислу в учиненні зазначених дій, а відтак і наявності субєктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 287 КУпАП України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бершадського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-6 КУпАП скасувати через невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: