Справа № 524/7563/17
Провадження 3/524/4539/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 164 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ №0001310 від 28.09.2017 року ОСОБА_1 28.09.2017 року о 12 год. 40 хв. м.Кременчуці провадив господарську діяльність, а саме на автомобілі Камаз д.н.з. НОМЕР_1 надавав послуги з вантажних перевезень, без оформлення як суб»єкта господарської діяльності, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення про що надав письмові заперечення.

За змістом ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Поряд із тим, за змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає перш за все, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Тобто у даному випадку необхідно з'ясувати, чи займався ОСОБА_1 таким видом господарської діяльності, як вантажні перевезення.

Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ст. 55 ч. ч. 1,2 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2013 року №3 під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт

підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа

тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної

особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції,

виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка

містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною

особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три

рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З системного аналізу чинного законодавства України слідує, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП може бути притягнута фізична особа, яка здійснює господарську діяльність без державної реєстрації без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону, при цьому господарська діяльність повинна носити систематичний характер з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з вантажних перевезень, жодна особа як свідок у протоколі не зазначена, до протоколу не додано пояснень осіб, які користувались послугами ОСОБА_1 і за надання яких ОСОБА_1 отримав матеріальну винагороду. Долучена ж до матеріалів справи фотокопія товарно-транспортної накладної не може слугувати беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення оскільки вона оформлена не належним чином та не містиь, крім іншого, дати надання послуг з перевезення.

За таких обставин, неконкретне викладення обставин правопорушення, відсутність належних доказів, унеможливлює прийняття по справі рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як, виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст..62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевиклане, встановлені обставини справи, з урахуванням вимог ст..62 Конституції України, приходжу до висновку, що провадження у справі необхідно закрити у зв»язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.164 ч.1 , 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАПзакрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Суддя: О.М. Гусач