Справа № 488/3733/16-п 13.01.2017 13.01.2017 13.01.2017
Номер провадження: 33/784/27/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року м.Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Войтовський С.А., за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Буча Київської області, громадянина України, працюючого директором ТОВ БК «Валерія», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір в сумі 275 грн.60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, 24.09.2016 року, близько 11:00 год., ОСОБА_1, рухаючись по пр.Богоявленському м.Миколаєва, керував транспортним засобом - «FORD MUSTANG», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: блідна шкіра обличчя, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в передбаченому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Провадження № 33/784/27/17 Головуючий суду 1-ї інстанції:Кутурланова О.В.

Категорія: ст. 130 ч.1 КК України Доповідач: Войтовський С.А.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що йому було відмовлено в можливості пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а запропоновано тільки проїхати до медичного закладу, що, на його думку, порушує встановлений КУпАП порядок. Апелянт вказує, що до суду не було надано матеріали відеофіксації подій, які було видалено раніше строку, передбаченого законом. Крім того, стверджує, що пояснення понятих різняться в частині його категоричної відмови проїхати до медичного закладу. Пояснення свідка ОСОБА_3 не містять підпису і не можуть бути визнані судом належним доказом. ОСОБА_1 зазначає, що в ході складення протоколу та спілкування зі знайомими особами, він змінив свою думку та погодився їхати до медичного закладу, проте йому було відмовлено з посиланням на те, що протокол вже складено. Крім того, апелянт посилається на медичну виписку від 24.09.2016 року, згідно з якою він пройшов медичний огляд протягом 2 годин з моменту складення протоколу, яким було встановлено, що він є тверезим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити, вивчивши матеріали справи, доходжу наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, яким надано належний аналіз.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 24.09.2016 року, близько 11:00 год., ОСОБА_1, рухаючись по пр.Богоявленському м.Миколаєва, керував транспортним засобом - «FORD MUSTANG», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: блідна шкіра обличчя, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в передбаченому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Протокол також містить відомості про дотримання вимог п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, а саме щодо присутності двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження медичного огляду.

З показань ОСОБА_1 в суді першої інстанції, які він підтвердив при апеляційному перегляді, слідує, що дійсно у вищевказаний час та день він, керуючи автомобілем, рухався по пр.Богоявленському в м.Миколаєві, де безпідставно, був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти в медичному закладі огляд на стан наркотичного сп'яніння. Він, вважаючи дії працівників поліції незаконними, відмовився їхати разом з ним до медичного закладу, та подзвонив своєму знайомому ОСОБА_5, який приблизно через 15-20 хвилин разом з ОСОБА_6 під'їхали до нього. Після цього останні деякий час спілкувалися з поліцейськими, вимагаючи від них провести огляд на місці або видати направлення для здійснення такого огляду до медичного закладу. Поліцейські відмовились виконувати їх вимоги, та, запросивши двох свідків, в присутності останніх знову запропонували йому пройти огляд в медичному закладі. Він в черговий раз відмовився виконувати незаконні вимоги поліцейських. Однак, через деякий час, отримавши від знайомих належну консультацію, він погодився на огляд, але працівники поліції повідомили, що вже пізно, оскільки ними складено протокол про адміністративне правопорушення. Після цього він самостійно поїхав до медичного закладу, де пройшов огляд, за результатами якого було встановлено, що він був тверезий та в стані наркотичного сп'яніння не знаходився.

Однак, показання ОСОБА_1, який не визнав своєї вини, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен з яких підтвердив саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, та яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, під час допиту в суді першої інстанції підтвердили, що приїхали на місце події через 15-20 хвилин після телефонної розмови з ОСОБА_1 Зазначили, що коли прибули на місце, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі. Такі дії ОСОБА_1, на їх думку, були законними, оскільки поліцейські відмовились видавати направлення на огляд. Однак, поспілкувавшись з цього приводу по телефону з знайомими юристами, вони погодились з діями поліцейських та бажали поїхати до медичного закладу, але останні повідомили їм, що вже пізно, оскільки складено протокол.

Крім того, свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду були залучені в якості понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які в своїх письмових поясненнях підтвердили, що водій ОСОБА_9 в їх присутності вів себе неадекватно, та, не відмовляючись від проходження огляду в медичному закладі, висував поліцейським свої вимоги та відмовлявся їхати до медичного закладу на патрульному автомобілю разом з останніми. Підписи даних свідків містяться як в їх особистих поясненнях, так і в протоколі про адміністративне правопорушення, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Підтвердили дані обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 і працівники поліції - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 Зазначені свідки вказали, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_9 був ними зупинений у зв'язку з порушенням водієм вимог ПДР. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: блідна шкіра обличчя, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та поведінка, що не відповідає обстановці. На їх прохання проїхати разом з ними для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння до медичного закладу, ОСОБА_9 в категоричній формі відмовився. Вони деякий час спілкувались з ним, під час бесіди ОСОБА_9 висував їм не передбачені законодавством вимоги, не бажаючи їхати разом з ними на огляд до медичного закладу. Потім приїхали знайомі ОСОБА_9, які почали вимагати від них складання протоколу. Оскільки ОСОБА_9 відмовився від проходження медичного огляду, вони запросили двох свідків, в присутності яких, в котрий раз, запропонували останньому пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_9 відмовився. Після цього вони склали адміністративний протокол відносно ОСОБА_9, за порушення останнім п. 2.5 ПДР, з яким його ознайомили.

Доводи ОСОБА_9 з приводу того, що працівниками поліції в порушення вимог закону не було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними, виходячи з наступного.

В скарзі апелянт вказує, що протягом 2 годин після складення протоколу, він самостійно звернувся до медичного закладу, пройшов медичний огляд та було встановлено факт його тверезості, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторно хворого № 3426 від 24.09.2016 року.

Проте, згідно з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначений в ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до вимог зазначеної Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп'яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим, такий огляд у закладах охорони здоров'я проводиться лікарем з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейських. Аналогічні вимоги містяться і в ст. 266 КУпАП, згідно з якою такий огляд здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського. Крім того, передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, проходження самостійно медичного огляду, без залучення поліцейських, не відповідає наведеним вище критеріям і тягне за собою недійсність такої медичної виписки. До того ж, наведеним вище спростовуються і посилання апелянта на те, що поліцейські безпідставно відмовили йому в проходженні огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов'язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що Управління патрульної поліції безпідставно відмовило в наданні для перегляду запису з відеореєстратора, яким було зафіксовано оформлення адміністративних матеріалів не заслуговують на увагу. Так, повідомлення Управління патрульної поліції у м. Миколаєві від 14.12.2016 року (а.с. 25) містить дані про те, що строк зберігання даного запису сплив 14.11.2016 року та був видалений. Крім того, згідно з положеннями наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних», термін зберігання відео на сервері становить 30 діб з моменту надходження для збереження відео на сервер. Строк зберігання може бути продовжено у випадку необхідності, за розпорядженням Начальника управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступників. Наведене свідчить про те, що відеозапис було обґрунтовано видалено 14.11.2016 року. Водночас, неможливість огляду даного запису не може свідчити про недостатність доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки даний факт підтверджено сукупністю зібраних та досліджених судом першої інстанції доказів, яким дана належна правова оцінка.

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, є повністю доведеною.

Стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та даних про особу правопорушника, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі, як просить апелянт, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області С.А. Войтовський.