Справа № 359/8396/16-п Головуючий у І інстанції Туманова К. Л.
Провадження № 33/780/159/17 Доповідач у 2 інстанції Семенцов
Категорія 147 27.02.2017
ПОСТАНОВА

іменем України

27 лютого 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вінницької області, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 370268 від 05 жовтня 2016 року, 05.10.2016 року о 22 год. 27 хв. водій ОСОБА_2 в м. Бориспіль по вул. Лютнева, 12 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законодавством порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування свої вимог, зазначає, те що працівники поліції належним чином не перевірили факт того, що чи дійсно він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката Синьоокого В.В. - захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серія АП2 № 370268 від 05.10.2016 року, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 05.10.2016 року, поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, письмовою розпискою ОСОБА_2 про зобов'язання до 08:00 год. 06.10.2016 року не сідати за кермо транспортного засобу - автомобіля марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1, довідкою начальника управління патрульної поліції у м. Борисполі ДПП лейтенанта поліції Бреславської М.Є. від 17.10.2016 року про отримання посвідчення водія на права керування транспортними засобами гр. ОСОБА_2, довідкою начальника управління патрульної поліції у м. Борисполі ДПП лейтенанта поліції Бреславської М.Є. від 17.10.2016 року про відсутность повторності вчинення адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями інспектора УПП м. Бориспіль лейтенанта поліції Орлової Д.Д. від 12.12.2016 року, висновком інспектора ВАП УПП у м. Бориспіль лейтенанта поліції Горошко М.С. від 13.12.2016 року. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_2 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 в м. Бориспіль по вул. Лютнева, 12, керував транспортним засобом, автомобілем марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 . Інспектором УПП м. Бориспіль лейтенантом поліції Орловою Д.Д. у водія ОСОБА_2 були виявлені явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та нечітка мова.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 1, 3 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В пункті 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, закріплено вказано, що ознаками алкогольного сп'яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) ; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З наданих ОСОБА_2 пояснень, які містяться в матеріалах справи вбачається, що працівники поліції вирішивши, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим запропонували пройти йому огляд на стан сп'яніння, на що він відмовився, оскільки був тверезий. Після чого працівники поліції доставили його до Бориспільської ЦРЛ, з метою проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Однак, від проходження огляду на стан сп'янінні в медичному закладі, він також відмовився з аналогічних підстав. При цьому ОСОБА_2 стверджує, що в момент його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння свідків, які зазначені у протоколі щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння взагалі не було. Дані свідки були запрошені працівниками поліції лише до Бориспільського відділу поліції, де вже оформлювався відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Однак, суддя оцінює дані покази критично виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні підтвердили той факт, що у їх присутності ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти огляд на сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився. Після чого останнього було доставлено до Бориспільської ЦРЛ для проходження медичного огляду. Однак, прибувши до Бориспільської ЦРЛ ОСОБА_2 також в їх присутності відмовився здавати аналіз крові з метою визначення його стану сп'яніння.

Місцевий суд, оцінюючи дані докази в сукупності, прийшов до висновку, що пояснення свідків є послідовними, доповнюють один одного та свідчить про те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, на вимогу інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, місцевий суд не взяв до уваги показання ОСОБА_2 щодо його тверезого стану, оскільки йому не ставиться у вину, складеним відносного нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 370268 від 5 жовтня 2016 року, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. В протоколі дії останнього кваліфіковані щодо відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння, як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на водіїв покладається обов'язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, в разі наявності відповідних підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить відповідна сукупність ознак такого стану, останній повинен бути оглянутий на стан сп'яніння, в разі ухилення від такого огляну, особа підлягає адміністративній відповідальність. З огляду на це, показання, надані ОСОБА_2 в судовому засіданні в обґрунтування позиції його невинуватості, на думку місцевого суду, не спростовують доказів вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, які містяться у матеріалах справи.

Невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні даного правопорушення суд вважав способом захисту ОСОБА_2 від складеного відносно нього адміністративного протоколу з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки його показання повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Доводи ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 370268 від 05 жовтня 2016 року, складений інспектором поліції з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а тому він не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальністю за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують факт допущеного ОСОБА_2 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскількир виявлені у протоколі недоліки не є суттєвими і не можуть свідчити про те, що даний протокол є недопустимим доказом у справі щодо встановлення вини правопорушника. Відомості зазначені у протоколі підтверджуються іншими доданими до нього належними та допустимими доказами.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості та достатності, місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, та наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_2, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2, зазначені в апеляційній скарзі щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Отже достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків місцевого суду щодо встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційна скарга не містить.

Постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування, апеляційний суд не вбачає, у зв'язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Ю.В.Семенцов