Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/587/17 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

в с т а н о в и в :

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 30 квітня 2017 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_1 в с. Андрушки, по вул. Заводська, керував автомобілем НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Своїми діями порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду, ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що справу судом розглянуто без його участі, належним чином не повідомлено про час та місце розгляду справи, що є порушенням його прав, які передбачені ст. 268 КУпАП.

Про прийняте судом рішення він дізнався лише 01.112017 року від працівників Попільнянського відділу поліції, а тому вважає, що пропустив строк на його оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Вказує, що 30.04.2017 року він приїхав в с. Андрушки до своїх друзів, залишивши автомобіль по вул. Заводській та відпочивав з ними, вживав пиво.

Після 23 год. він мав намір їхати в с. Макарівка, Попільнянського району і коли сів до автомобіля, то до нього підїхав автомобіль з проблисковими маячками і з нього вийшов працівник поліції та запропонував йому вийти з автомобіля.

Працівник поліції запитав його, куди він має намір їхати і чому від нього чути запах пива. Він йому розповів все як було і тоді працівник поліції повідомив його, що буде складено протокол за порушення ним правил керування транспортним засобом та користування ременями безпеки.

В подальшому працівник поліції оформляв протокол про адміністративне правопорушення та в цей час зупинив, ще автомобіль, та сказав йому пройти огляд на стан спяніння.

Огляд він проходив в присутності двох посторонніх осіб, які зявились на даному місці під час оформлення протоколу.

Крім цього, вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення він написав пояснення, що керував автомобілем. Потім залишив на узбіччі автомобіль, випив бутилку пива і зобовязується не керувати в подальшому автомобілем до повного витверезіння.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу та пояснив, що транспортним засобом не керував, а лише перебував в припаркованому на обочині автомобілі з незаведеним двигуном, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що підлягають поновленню, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.252 КУпАП, оцінка доказів повинна відбуватись за внутрішнім переконанням особи, яка їх оцінює, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Свої висновки про перебування ОСОБА_1 у стані спяніння суд першої інстанції обґрунтував, протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №191228 від 30 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою приладу «Драгер» ALCOTEST №6810 від 01 травня 2017 року, результат тесту 0,43 % проміле.

З висновками суду першої інстанції про те, що зазначені докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд погодитись не може.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керували транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

В ППВС України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В свою чергу, висновки суду про те, що ОСОБА_1 30 квітня 2017 року о 23 год. 45 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що також підлягало доказуванню, апеляційний суд вважає такими, що не є належним чином доведеними та обґрунтованими.

Так, у своїх поясненнях, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив: «Керував автомобілем випив бутилу пива автомобіль стоїть на узбіччі, зобовязуюсь не керувати до витверезіння».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що приїхав транспортним засобом до своїх друзів, поставив автомобіль на узбіччі, випив з ними пива і після цього транспортним засобом не керував бо підїхали працівники поліції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду про те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про правопорушення визнав свою вину у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

З пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що вони лише були свідками проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою портативного приладу і жодних пояснень щодо подій які цьому передували не повідомляли.

Обґрунтовувати доведеність вини ОСОБА_1 лише протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення стягнення за ст. 121 КУпАП, які складали працівники поліції, і які як особи, що ініціювали перевірку є зацікавленими у підтвердженні законності та правильності своїх дій на думку суду апеляційної інстанції не можна.

За таких обставин, коли належних та допустимих доказів керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, а саме це ставиться йому в вину, матеріали справи не містять, постанова суду про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимога ОСОБА_1 про повернення справи на новий розгляд не узгоджується з вимогами ст. 294 КУпАП , а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_4