Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/910/17 3/385/263/17
П О С Т А Н О В А

20.09.2017 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Сліпенко Р.Ю.,

при секретарі Зеленко О.І.,

з участю прокурора Андроніка А.В.,

представника порушника адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи за вчинення корупційного адміністративного правопорушення, що надійшов з департаменту захистку економіки управління захисту економіки в Кіровоградській області відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх осіб, до адміністративної та кримінальної відповідальності та до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень протягом 2017 року не притягувався, до категорії учасників війни і ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС не відноситься, депутат Могильненської сільської ради 7-го скликання, Гайворонського району, Кіровоградської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 станом на 20.04.2016 являвся депутатом Могильненської сільської ради 7-го скликання Гайворонського району, Кіровоградської області призначений рішенням першої сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради від 02 листопада 2015 року № 1.

Реалізуючи повноваження депутата сільської ради ОСОБА_2 20.04.2016 приймав участь у засіданні 8-ої сесії 7- го скликання Могильненської сільської ради, та розгляді проектів рішень порядку денного.

10.07.2017 року до Гайворонського районного суду надійшли два адміністративних протоколи № 38/17 та № 39/17 від 04.07.2017 року які ухвалою суду від 24.07.2017 року обєднані в одне провадження.

З протоколів вбачається, що на розгляді 8-ої сесії 7-го скликання Могильненської сільської ради виносився проект рішення «Про безоплатну передачу у власність гр. ОСОБА_3 (яка являється тещею ОСОБА_2 відносно якого складено протоколи № 38/17 та № 39/17 від 04.07.2017 року), земельної ділянки загальною площею 0,3050 га у т.ч. по угіддях: 0,2500 га земель під житловою забудовою одно- та двоповерховою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :52:000:0382, за рахунок земель житлової і громадської забудови на території Могильненської сільської ради, та земельної ділянки 0,0550 га - для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :51:000:0383, за рахунок земель сільсько-господарського призначення на території Могильненської сільської ради».

У результаті розгляду 20.04.2016 на засіданні 8-ої сесії 7-го скликання Могильненської сільської ради було прийнято рішення № 98 про надання відповідного дозволу ОСОБА_3.

В протоколах зазначено що, ні до проведення засідання 8-ої сесії 7-го скликання Могильненської сільської ради, ні під час розгляду проекту рішення, ОСОБА_2 не повідомляв Могильненську сільську раду 7-го скликання та інших осіб про наявність у нього реального конфлікту інтересів у розумінні та відповідно до вимог Закону.

Відповідно до пл. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону депутат сільської ради ОСОБА_2 є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону та на нього поширюються обмеження та зобов'язання, передбачені Законом.

Стаття 28. Закону «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» передбачає, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 1 цього Закону, зобов'язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

*не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

*вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Стаття 35 «Особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» Закону встановлює, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо не участь особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом. Разом з тим:

Стаття 59-1 «Конфлікт інтересів» Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що: сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання; здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Стаття 172-7 КУпАП встановлює відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

В протоколах зазначено, що є обставини, що викликають суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2, та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливало на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В протоколі засідання воської сесії сьомого скликання Могильненської сільської ради від 20.04.2016, зазначено, що ОСОБА_2 не повідомляв про наявність конфлікту інтересів, на засіданні 8-ої сесії 7-го скликання Могильненської сільської ради при голосуванні за прийняття зазначеного вище рішення.

В судовому засіданні прокурор підтримав обставини викладені у протоколах просив суд визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП на накласти адміністративне стягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, при цьому зазначив, що він повідомив про можливий конфлікт інтересів та при розгляді питань про надання земельних ділянок його тещі не голосував. Також ОСОБА_2 при прийнятті рішення просив врахувати положення ст. 38 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 при прийнятті рішення просить врахувати положення ст. 38 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_8 показали що вони були присутні на засіданні на 8 сесій 7-го скликання Могильненської сільської ради при голосуванні за прийняття рішень якими тещі ОСОБА_2 надавалися земельні ділянки, ОСОБА_2 повідомляв про конфлікт інтересів та не голосував при прийнятті рішення.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні показали, що на засіданні на 8 сесій 7-го скликання Могильненської сільської ради при голосуванні за прийняття рішень якими тещі ОСОБА_2 надавалися земельні ділянки, ОСОБА_2 не повідомляв про конфлікт інтересів.

Заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності її представника та свідків дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

При розгляді справи слід зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією ОСОБА_11 Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції ОСОБА_11 Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як вбачається з протоколу № 38/17 та № 39/17 від 04.07.2017 року, ОСОБА_2 являється депутатом Могильненської сільської ради, а тому, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування та являється суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Предметом правопорушення є повідомлення здійснене шляхом письмової заяви або усного повідомлення про конфлікт інтересів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме неповідомлення про конфлікт інтересів.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

В суді встановлено, що в порядку виконання доручення національної поліції від 26.11.2015 року за № 456/01/25-2015 Т.в.о начальника управління ОСОБА_12 направлено в адресу т.в.о. начальника Кропивницького ВП ГУНП України в області ОСОБА_13 матеріали перевірки про порушення антикорупційного законодавства депутатом Могильненської сільської ради Гайворонського району ОСОБА_14 21.04.2017 року за № 3546/39/110/01-17 в звязку з чим строк вчинення адміністративного правопорушення датований відповідно до вищезазначеного листа (а.с. 10).

Отже, датою виявлення несвоєчасного повідомлення про конфлікт інтересів слід визначити саме 21.04.2017 року, а не дату складання протоколу - 04.07.2017 року, оскільки, як свідчать матеріали справи, вже 21.04.2017 року уповноважений орган виявив та встановив всю необхідну інформацію про несвоєчасне повідомлення ОСОБА_2 про конфлікт інтересів.

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно листа сільського голови Могильненської сільської ради, начальнику управління захисту економіки від 23.06.2017 року в якому зазначено що на 4 сесії 7-го скликання повідомив про наявність конфлікту інтересів та не голосував за надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення техдокументації на присадибну ділянку(арк..сп. 23). Тому суд відноситься критично до показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які в порушення ст. 35 Закону України про протидію та запобігання корупції повинні були повідомити але не повідомили про наявність конфлікту інтересів. Також в показах свідок ОСОБА_9 показав що не памятає чи повідомляв про конфлікт інтересів та голосував ОСОБА_14 чи ні. Свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_14 голосував але їхні покази спростовуються показами інших 5 свідків допитаних в судовому засіданні

Крім того згідно листа сільського голови Могильненської сільської ради, начальнику управління захисту економіки від 23.06.2017 року, в якому зазначено що на 6 сесії 7-го скликання ОСОБА_2 не повідомив про конфлікт інтересів при голосуванні, при цьому з протоколів про адміністративне правопорушення складених на ОСОБА_14 вбачається що конфлікт інтересів виник лише на 8 сесії 7-го скликання Могильненської сільської ради на якій проводилось голосування про надання земельних ділянок тещі ОСОБА_14, ОСОБА_3, що спростовує будь які підстави для притягнення ОСОБА_14 до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП.

Тому виходячи з викладеного, показів свідків, вивчених матеріалів справи суд вважає що в діях ОСОБА_2 взагалі відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З аналізу та практики застосування статті 38 КУпАП суддя приходить до висновку про те, що формулювання «виявлення правопорушення» не може бути тотожним формулюванню «доведення складу адміністративного правопорушення в діях особи». Інших причин, які заважали б провести якісну перевірку і направити в суд матеріали у визначений законодавством строк, - у суді не названо, а судом не встановлено.

Керуючись ст. 38, ч. 2 ст. 172-6, п. 7 ст. 247, ст.ст. 221, 279-280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати в діях ОСОБА_2 відсутність складу правопорушення передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення згідно ст. 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :ОСОБА_11

Дата документа 20.09.2017