Номер провадження: 33/785/1349/17
Номер справи місцевого суду: 521/6979/17
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого: судді Копіци О.В., захисника ОСОБА_2 - адвоката Сігнаєвського А.О., представника Одеської митниці ДФС - Безлущенка О.С., власника майна ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О.В. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25.07.2017 року відносно:

ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Республіки Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, провадження у справі відносно ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

У постанові суд першої інстанції зазначив, що, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0184/500000000/17 від 23.02.2017 року, ОСОБА_2 (ОСОБА_2), 22.02.2017 року, близько 22 год. 40 хв., перемістив автомобіль «NISSAN PATROL», реєстраційний номер НОМЕР_1, з Молдови в Україну поза митним контролем на напрямку с. Шипка (Молдова) - с. Новоолександрівка Великомихайлівського району Одеської області між інформаційними знаками №10/22-10/23, тобто поза розташуванням органу доходів і зборів.

За даним фактом співробітниками Одеської митниці ДФС відносно нього було складено протокол №0184/500000000/17 від 23.02.2017 року про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на наступні висновки:

- відповідно до п. 59 ч. 1 ст. 4 МК України, транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Відомості щодо переміщення товарів ОСОБА_2 на автомобілі «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), в матеріалах справи та в протоколі про порушення митних правил, - відсутні. Також, відсутні відомості щодо платного транспортування осіб.

Отже, транспортний засіб «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), не є транспортним засобом комерційного призначення в розумінні п. 59 ч. 1 ст. 4 МК України;

- відповідно до п. 60 ч. 1 ст. 4 МК України, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно;

- згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), належить ОСОБА_3 - дружині ОСОБА_2, тобто використовувався для особистого користування.

- таким чином, транспортний засіб особистого користування «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), не є товаром в розумінні ч. 1 ст. 482 МК України.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В. зазначив, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм чинного законодавства, з таких підстав:

1) автомобіль «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), як транспортний засіб особистого користування, відноситься до поняття товарів у розумінні п. 57 ст. 4 МК України;

2) суд не врахував, що відповідно до ст. 195 МК України, переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку;

3) правила митного контролю встановлюються, зокрема, наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, пунктами 14 та 15 якого передбачено, що митні органи для звітності ведуть облік транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України і належать громадянам із застосуванням Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби. Наказом також передбачено, що транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні для вільного обігу - з моменту перетину Митного кордону України до завершення митного оформлення та видачі посвідчення про реєстрацію; при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину Митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред'явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України;

Отже, суд першої інстанції не врахував, що автомобіль «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), як транспортний засіб особистого користування, який законодавством віднесений до товарів, переміщено ОСОБА_2 через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів та без виконання митних формальностей, що є ознакою правопорушення, передбаченого ст. 482 МК України.

Пославшись на зазначені доводи, представник Одеської митниці ДФСпросить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості автомобіля, що становить 219485,53 грн. з конфіскацією зазначеного автомобіля.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанціїпредставник Одеської митниці ДФСпідтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

В судові засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, подавав клопотання про розгляд справи за його присутністю, проте, як пояснила в судовому засіданні його дружина ОСОБА_3, ОСОБА_2 не має можливості прибути в судове засідання апеляційного суду, оскільки йому на підставі рішення інспектора прикордонної служби України пункту пропуску «Кучурган» від 27.02.2017 року було відмовлено в перетинанні державного кордону України, яке ним на теперішній час оскарується в судовому порядку.

При апеляційному розгляді справи приймав участь захисник ОСОБА_2 - адвокат Сігнаєвський А.О., який заперечував проти апеляційної скарги і просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника Одеської митниці ДФС, захисника Сігнаєвського А.О., власника майна ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається КУпАП та іншими законами України.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга представником Одеської митниці ДФС подана у передбачений законом строк, тому вона підлягає розгляду по суті.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз підстав для закриття провадження у справі про порушення митних правил, наведених у постанові суду першої інстанції показав, що, внаслідок неправильної оцінки доказів у справі, суд дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 (ОСОБА_2) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Так, відповідно до приписів ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил відповідно до протоколу про порушення митних правил №0184/500000000/17 від 23.02.2017 року вбачається, що 22.02.2017 року, близько 22 год. 40 хв., ОСОБА_2 (ОСОБА_2) перемістив автомобіль «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1) з Молдови в Україну поза митним контролем на напрямку с. Шипка (Молдова) - с. Новоолександрівка Великомихайлівського району Одеської області між інформаційними знаками №10/22-10/23, тобто поза розташуванням органу доходів і зборів, а ОСОБА_2 погодився з протоколом (а.с. 1-3).

Схемою місця виявлення порушення Державного кордону України та фотознімками до неї підтверджено факт перетину Державного кордону України поза межами розташування органу доходів і зборів (а.с. 10-14).

Окрім того, згідно з постановою Великомихайлівського райсуду Одеської області від 23.02.2017 року, на ОСОБА_2 накладено стягнення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за незаконний перетин Державного кордону України у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1) є ОСОБА_3 (ОСОБА_3), яка проживає у м. Тирасполі, а ОСОБА_2 має право керування (а.с. 16).

З довідки про виявлення порушення Державного кордону України видно, що автомобіль «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_2 був затриманий на північно-західній околиці смт. Великомихайлівка Одеської області, на відстані до 30 км від Державного кордону України (а.с. 20).

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №44/17 від 05.04.2017 року, ринкова вартість автомобілю «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1) становить 219485,53 грн. (а.с. 24-27).

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку, автомобіль «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1) не є товаром, в розумінні ч. 1 ст. 482 МК України, суперечить приписам п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, який передбачає, що товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Отже, наведені докази очевидно доводять той факт, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «NISSAN PATROL» (реєстраційний номер НОМЕР_1), який є транспортним засобом особистого користування, віднесений митним законодавством України до товарів, перемістив його через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів, без виконання митних формальностей, тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 482 МК України, як переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів, без виконання митних формальностей.

Відповідно до змісту ч.ч.1,2 ст. 465 МК України, конфіскація, як адміністративне стягнення за порушення митних правил, полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 20.03.1952 року передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте, зазначені положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Таким чином, регулювати на законодавчому різні випадки, за наявності яких, особа може бути позбавлена своєї власності, є правом держави.

За таких підстав, наведені у апеляційній скарзі доводи суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається КУпАП та іншими законами України.

Приписом п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Частина шоста ст. 530 МК України передбачає, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що на момент розгляду апеляційної скарги, строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил закінчився з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за своєю сутністю, порушення митних правил, вчинене ОСОБА_2, не є триваючим, а вчинене воно 23.02.2017 року і того ж дня було виявлено митними органами, отже зазначена дата є днем, з якого починається відлік строку, передбаченого ч. 2 ст. 467 МК України.

Таким чином, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачених ст. 482 ч.1 МК України, могло відбутись не пізніше 28.08.2017 року, отже на час постановлення рішення суду апеляційної інстанції, зазначений строк, - закінчився.

При цьому, апеляційний суд враховує, що розгляд справи відкладався з об'єктивних причин для забезпечення особистої участі ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, натомість, забезпечити його явку не надалось можливим у зв'язку із забороною йому перетинати державний кордон України.

Апеляційний суд вважає неможливим накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 482 ч.1 МК України, оскільки, при апеляційному розгляді справи суд не має права погіршувати становище особи, за межами строку накладання стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга представника Одеської митниці ДФС підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі закрити за підставами, передбаченими п. 7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України.

В зв'язку із прийняттям рішення про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_2 (ОСОБА_2), апеляційний суд вважає, що майно вилучене за протоколом про порушення митних правил підлягає поверненню власнику ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 467, 529, 530 МК України, ст.ст. 7, 38, 247, 280, 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської Митниці ДФС - Ткаченка О.В., - задовольнити частково.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 25.07.2017 року відносно ОСОБА_2 (ОСОБА_2), - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України стосовно ОСОБА_2 (ОСОБА_2) закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України у зв'язку з закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за порушення митних правил.

Зобов'язати Одеську Митницю ДФС повернути ОСОБА_3 (ОСОБА_3) майно, вилучене на підставі протоколу про порушення митних правил № 0184/500000000/17 від 23.02.2017 р.

Постанова є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца