Справа № 163/680/17 Провадження № 33/773/518/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2017 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю захисника ОСОБА_1, представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки м. Нововолинськ, вул. Східна, 53, Волинської області, не працює, на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 16 березня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави товару, провадження у справі за ст. 472 МК України закрито за відсутністю в її діях складу порушення митних правил, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Волинської митниці ДФС України 120 (сто двадцять) гривень витрат у справі за зберігання товарів та на користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору,

В С Т А НО В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 визнано винною за те, що 13 лютого 2107 року вона, слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені згідно ст. 378 МК України та постанови КМУ від 21.05.2012 року № 434 до ввезення в такій кількості 34 кг чаю «Akbar Do Shazal Tea» у 68 пачках, загальною вартістю 11701,44 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Рішенням суду першої інстанції провадження у справі за ст. 472 МК України щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Визнає вину у вчиненому та щиро розкаюється. Вказує, що з 26 березня 2015 року до 07 квітня 2016 року її чоловік ОСОБА_5 був учасником бойових дій в АТО у Луганській області. Посилається на те, що є волонтером, а на судове засідання не змогла прибути у звязку з тяжким станом здоровя батька її чоловіка. Зазначає, що отримала копію постанови лише 07 квітня 2017 року, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, скасувати його, застосувати до неї ст. 22 КУпАП та повернути вилучений у неї товар.

Як вбачається з наданої ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції довідки Нововолинської ЦМЛ від 19 червня 2017 року, перша перебувала на стаціонарному лікуванні з 07 квітня 2017 року. Тому апеляційний суд визнає поважною причину пропуску нею строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляцію у повному обсязі, представника Волинської митниці ДФС, який її заперечив, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, який ніким з учасників судового процесу не оспорюється.

На думку апеляційного суду, рішення суду про закриття провадження щодо ОСОБА_3 за ст. 472 МК України ґрунтується на досліджених судом доказах, якими підтверджується відсутність в діях останньої складу вказаного правопорушення.

У протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3, не розкрито обєктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Оскільки ОСОБА_3 не перетинала митний кордон України зоною митного контролю «червоний коридор», де письмове декларування є обовязковим, тому кваліфікація її дій за ст. 472 МК України є безпідставною.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції з'ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, надавши їм належну юридичну оцінку, і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушила порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, а провадження у справі за ст. 472 МК України закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В силу ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, при винесенні постанови вказаних вимог закону місцевим судом дотримано не було.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності притягається вперше, з огляду на мету переміщення нею товару для збору продуктів харчування у зону АТО, її дії не спричинили шкоди громадським та державним інтересам, навпаки спрямовані на підтримання життєзабезпечення воїнів.

Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з 03 січня 2017 року є волонтером Волинського обласного благодійного фонду «Карітас Волинь».

Вказана обставина обєктивно стверджується наданою у судовому засіданні довідкою фонду № 16 від 22 червня 2017 року.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи усі зазначені вище обставини у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тобто за малозначністю вчиненого нею правопорушення.

З огляду на наведене постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, ст. 529 МК України,суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_3 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Товар: чай «Akbar Do Shazal Tea», вагою 34 кг у 68 пачках, загальною вартістю 11701,44 гривень, повернути ОСОБА_3 для подальшого переміщення у митний режим реекспорту.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_6