Справа № 216/1963/17
Провадження № 3/216/637/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2017 року суддя Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з сектору превенції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працює директором ЗАТ " Декоративної культури" на утриманні має двоє неповнолітніх дітей , проживаючого: м Кривий Ріг, вул. Ньютона,44/61

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.03.2017 року серії АП2 № 275498 вказано, що 25.03.2017 року о 20-05 год водій ОСОБА_2 керував автомобілем Шкода д/н АЕ 3135 ВЕ по вул. Модрівська м. Кривого Рогу під впливом метамфітаміну, чим було порушено п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що ніяких наркотичних засобів не вживав, про що і зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, а висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння вважає недійсним, оскільки такий складено з порушенням.

Суд заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини:

диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана врахувати всі обставини адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу зазначених норм закону в сукупності із обставинами викладеними у справі про адміністративне правопорушення, слідує, що для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає дослідженню, обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, зокрема висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2017 року встановлено, що такий складений з порушенням п. 17, п. 20 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного ,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Зокрема п. 17 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного ,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, однак в наявному при матеріалах справи висновку відсутній підпис особи стосовно якої проводився огляд та будь-які дані які б вказували на те, що останній відмовився від проставлення підпису. Крім цього в такому висновку відсутній підпис поліцейського, який доставив особу до місця проведення огляду.

Пунктом 20 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного ,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я, - висновок долучений до матеріалів справи оформлений 30.03.2017 року, хоча, як зазначено в самому висновку, ОСОБА_2 був доставлений на огляд 25.03.2017 року, що свідчить про несвоєчасне складення висновку тобто не безпосередньо після огляду особи. Дані про вручення висновку ОСОБА_2, також відсутні.

Верховним Судом України у Постанові Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи вищезазначене та те, що зібрані докази у справі не відповідають вимозі їх достатності, справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід повернути для доопрацювання.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Справу №216/1963/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути сектору превенції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області для доопрацювання.

Постанова остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сидорак