Номер провадження: 33/785/304/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І. за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу діючого в інтересах ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.09.2016 року, о 22 годині 30 хвилин керував транспортним засобом «Mazda 626» державний р/н НОМЕР_1 в м. Одеса, по вул. М. Жукова, 31 а, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії АП2 № 494358 від 20.09.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови. Вважає, що судом не встановлені обставини, які мають значення для справи та недоведені та неповно з'ясовані ці обставини.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення від 19.09.2016 року відносно нього був складений без всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи працівниками поліції.

При цьому апелянт зазначив, що транспортний засіб «Mazda 626» державний р/н НОМЕР_1 належить його дружині, керував автомобілем не він, а ОСОБА_4, а ОСОБА_2 знаходився на задньому сидінні автомобіля разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки перебував у стані алкогольного сп'яніння, тому не міг керувати автомобілем. Також вказав, що водій автомобіля «Сітроен» помилково чи навмисно вказав, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mazda 626» д/н НОМЕР_1.

Крім того апелянт вказав, що розгляд справи 19.10.2016 року, як було вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, не відбувся, а про іншу дату судового засідання апелянт не був сповіщений. Оскаржуване рішення суду від 15.12.2016 року апелянт отримав 12.01.2017 року. Таким чином, на думку апелянта, це є поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови суду. При цьому, апелянт зазначає, що у зв'язку із цим він був позбавлений можливості у судовому засіданні використати передбачені законом права на захист, що є суттєвим порушенням.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2016 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його представника - адвоката ОСОБА_3, які підтримав доводи свого клопотання та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснень свідків, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 15.12.2016 року та копія постанови йому не надсилалася. Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була отримана апелянтом 12.01.2017 року, а апеляційна скарга подана 23.01.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта про порушення його прав та розгляд справи без його належного повідомлення про дату та час судового розгляду та за його відсутності, апеляційний суд вважає ці доводи безпідставними та такими, які не підтверджені матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_2 направлялось повідомлення про дату та час розгляду справи, які були призначені на 15.12.2016 року за адресою яка була вказана ним самим при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим повідомлення суду повернулось з поштового відділення в зв'язку з закінченням строку його тримання (а.с. 9).

За таких обставин, апеляційний суд не може прийняти як належні доводи апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи, оскільки наявні матеріали справи свідчать про дотримання районним судом вимог закону, належне повідомлення ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи, тобто проведення його розгляду у передбаченому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння : різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у в присутності двох свідків.

На виконання вимог ст.280 КУпАП, встановлення усіх обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи, апеляційним судом були прийняті заходи щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 при розгляді справи, забезпечена можливість його участі та висловлення своєї позиції по складеному відносно нього адміністративному протоколу, надання відповідних пояснень, а також представлення апеляційному суду інших доказів на підтвердження доводів апеляції стосовно своєї невинуватості.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, заперечив факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. При цьому пояснив, що він дійсно в той день та час, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, знаходився в автомобілі НОМЕР_2, який зареєстрований на його жінку, але за кермом був ОСОБА_4, який є чоловіком його сестри і якого вони попросили відвезти їх додому з кафе «Корсар». Крім нього та ОСОБА_4 в автомобілі знаходились ще ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 По шляху слідування у них сталося ДТП, а саме, їх автомобіль «Mazda 626» зіткнувся з автомобілем марки «Сітроен», після чого на місце були викликані співробітники поліції. Так як ОСОБА_4 на той час відійшов по справах, водій автомобілю «Сітроен» вказав на ОСОБА_2, як на людину, яка під час зіткнення транспортних засобів знаходилась за кермом автомобіля «Mazda 626», то співробітники поліції, не розібравшись в ситуації, склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 126, 130 КУпАП відносно нього, хоча насправді він ніякого адміністративного правопорушення не скоював.

При цьому звернув увагу суду на те, що на місці події водій автомобілю «Сітроен» спочатку казав, що за кермом автомобіля «Mazda 626» знаходилась жінка, а потім змінив свої свідчення і вказав на нього як на особу, що була за кермом автомобіля.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги, а також вказав, що в даному випадку неможливо застосування п. 2.5 Правил дорожнього руху України відносно ОСОБА_2, так як він не керував транспортним засобом, а крім того не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. В зв'язку з цим представник ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Пояснення ОСОБА_2 щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_4 , ОСОБА_7, які, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_7 показали, що разом з ОСОБА_2 відпочивали в барі, а потім викликали по телефону ОСОБА_4, який сів за кермо автомобілю «Mazda» та повіз їх додому, а ОСОБА_2 знаходився в машині як пасажир. По дорозі у них сталося ДТП з автомобілем «Сітроен». Коли приїхали співробітники поліції то водій «Сітроена» вказав, що за кермом їх автомобіля була жінка, а потім вказав на ОСОБА_2 відносно якого і було складено протоколи про адміністративне правопорушення, а також складено протокол відносно ОСОБА_4

Разом з тим, факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та його відмову від медичного огляду на знаходження в стані алкогольного сп'яніння, підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були залучені в якості свідків правопорушення, а саме фіксування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння та його відмову від проходження медичного огляду на знаходження в стані алкогольного сп'яніння. При цьому свідки зазначили, що ознаками знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння були : запах алкоголю з порожнини рота, нетверда хода, почервоніння очей. Також свідки підтвердили відмову ОСОБА_2 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП (а.с. 5-6).

Допитані в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали суду, що вони є співробітниками поліції і 19.09.2016 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, виїжджали за викликом про ДТП на вул. Маршала Жукова в м. Одесі. Там вони побачили, що ДТП сталося за участю автомобілів «Mazda» та «Сітроен» і при цьому їм було вказано на ОСОБА_2, як на особу, яка керувала автомобілем «Mazda», була учасником ДТП, а також вони побачили, що ця особа знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 він перевірки на пристрої «Драгер» або медичного огляду відмовився, внаслідок чого ними був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Також за результатами огляду місця ДТП винним у ньому було визнано ОСОБА_2 і відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП.

З відеозапису, яке було досліджено в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що ОСОБА_2 визнає своє знаходження в стані алкогольного сп'яніння, але не визнає, що знаходився за кермом автомобіля «Mazda».

Крім того, з оглянутих в судовому засіданні апеляційного суду матеріалів адміністративної справи Київського районного суду м. Одеси за №520/13198/16-п вбачається, що постановою суду від 10.11.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке він скоїв в стані алкогольного сп'яніння, саме в той же день, в той же час і в тому ж місці, яке вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, що на думку апеляційного суду підтверджує його знаходження за кермом автомобіля «Mazda».

Слід звернути увагу, що в матеріалах цієї адміністративної справи є свідчення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14, які були свідками скоєння ОСОБА_2 ДТП з автомобілем «Сітроен», а також того, що ОСОБА_2 визнавав, що саме він знаходився за кермом автомобіля «Mazda» і при цьому у нього були ознаки алкогольного сп'яніння Крім того свідки вказали, що після скоєння зіткнення, на місце ДТП прибув інший чоловік, якому ОСОБА_2 подзвонив та попрохав його прибути на місце пригоди. Разом з тим, зазначена особа на момент скоєння зіткнення не була присутньою в автомобілі (а.с. 5-8).

На підставі всіх вищеозначених доказів апеляційний суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_2 не знаходився за кермом автомобіля, так як їх свідчення спростовуються іншими матеріалами адміністративних справ відносно ОСОБА_2, а також приймає до уваги, що ці свідки є знайомими або родичами ОСОБА_2, що робить їх зацікавленими особами.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованості доводів його апеляційної скарги та виказаними в суді апеляційної інстанції щодо невинуватості у вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами, підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання діючого в інтересах ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_15 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2016 року - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_15, діючого в інтересах ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2016 року.

Апеляційну скаргу діючого в інтересах ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_15 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2016 року відносно ОСОБА_2, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.