АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06 грудня 2016 року, о 22 год. 10 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1 по вул. Йорданській, в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проведено у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 03 січня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 11 січня 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, суддя місцевого суду розглянув справу у його відсутність, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП.

Апелянт зазначав, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, та після зупинки його працівниками поліції, він двічі проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак такі тестування нічого не виявили. Після цього працівники поліції надали йому інший тест, відповідно до даних якого він перебував у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення та роздруківки тесту, огляд на стан сп'яніння було проведено після складання протоколу.

Також зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків, однак особа свідка ОСОБА_3 не встановлена, оскільки згідно письмових пояснень останнього, він не надав документу, який посвідчує його особу. Крім того, у акті огляду на стан сп'яніння не вказано особу, відносно якої проводився огляд.

На переконання апелянта, докази, на підставі яких суддя місцевого суду дійшов висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, є неналежними та недопустимими, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 03 січня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 11 січня 2017 року.

З урахуванням положень, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 06 грудня 2016 року, у відповідності до якого, 06 грудня 2016 року, о 22 год. 10 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Йорданській, 17, у м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер, у присутності двох свідків /а.с. 2/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 2,28 проміле /а.с. 1/; даними акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, у зв'язку з виявленими ознаками: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, порушенням мови та почервонінням обличчя, у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проведено огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становить 2,28 проміле /а.с. 3/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 06 грудня 2016 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 06 жовтня 2016 року о 22 год. 38 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 2,28 проміле /а.с. 4/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що свідок ОСОБА_3 не надав документу, який посвідчує його особу, а тому його пояснення не можуть бути доказом у справі, та посилання на відсутність у акті огляду на стан сп'яніння даних про особу, відносно якої проводився огляд, не можуть свідчити про недопустимість вказаних доказів у справі, та висновків судді місцевого суду не скасовують.

Крім того, зауважень чи заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан сп'яніння чи процедури огляду за допомогою пристрою «Драгер», у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлював.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог закону в частині розгляду справи за відсутності правопорушника, то, з урахуванням усунення цих недоліків судом апеляційної інстанції та отриманих при цьому відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

При цьому, як убачається з наявної у матеріалах справи розписки від 19 грудня 2016 року, та не заперечується апелянтом, ОСОБА_2 був повідомлений про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього /а.с. 9/.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги..

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скаргивисновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року.

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник