Провадження № 33/792/26/17
Справа № 682/2329/16 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Славутського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працює, одруженого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, 06 вересня 2016 року о 22 годині 20 хвилин у м. Вишгороді Київської області по вулиці Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Стан алкогольного сп'яніння зафіксований за допомогою спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810» у присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Славутського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року по іншій адміністративній справі про адміністративне правопорушення за №759/12385/16-п.

При цьому посилався на те, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, не переконавшись в тому, чи є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, порушивши вимоги ст.268 КУпАП, яка передбачає, що справа розглядається виключно в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і може бути розглянута в її відсутності лише якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Крім того, суд розглянувши справу у його відсутність, порушив його право на участь у розгляді справи, порушив і інші його права передбачені ч.1 ст.268 КУпАП, зокрема право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

ОСОБА_1 вказував на те, що його не можна позбавляти права керування транспортними засобами, тому що він є фактичним годувальником своєї сім'ї, оскільки на утриманні знаходяться дружина та донька, він єдиний хто має дохід. Робота, на якій він отримує заробіток для своєї сім'ї, є робота, пов'язана безпосередньо із керуванням транспортними засобами.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, вважаю, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин відповідає матеріалам справи.

Так, у письмових поясненнях сам ОСОБА_1 вину визнав повністю. Також його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 286861 від 06 вересня 2016 року та результатом дослідження приладом «Drager alcotest 6810» - 1,82 % у присутності свідків.

За таких обставин суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення місцевим судом його прав на участь у розгляді справи обґрунтовано визнано непереконливими і такими, що свідчили про його намір ухилитися від відповідальності за вчинене. Як установлено, судом вживались передбачені законом неодноразові заходи для забезпечення його явки в судові засідання.

Посилання ОСОБА_1 на те, що 15 листопада 2016 року він дізнався про винесену 31 жовтня 2016 року постанову Святошинського районного суду м. Києва про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та просив у поданій апеляційній скарзі поновити строки на оскарження постанови Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за № 759/12385/16-п, суд не бере до уваги, бо це не є предметом даного судового розгляду.

У даному судовому процесі суд розглядає адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 06 вересня 2016 року в м. Вишгороді відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 286861 від 06 вересня 2016 року.

Епізод же вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, який розглядав Святошинський районний суд м. Києва, вчинений 08 вересня 2016 року, тобто пізніше.

Разом з тим постанова Святошинського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 була постановлена раніше ніж Славутським міськрайонним судом, а саме 31 жовтня 2016 року.

На час винесення постанови Славутським міськрайонним судом не було подано достатніх, обґрунтованих доказів та інформації про те, що ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином урахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, та особу правопорушника.

З огляду на таке, вважаю, що достатнім та необхідним для правопорушника ОСОБА_1 буде стягнення у виді накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 грн., а також стягнення судового збору у відповідності до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Матущак М.С.