АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/510/17 Головуючий І інстанції
Справа № 639/398/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - захисника ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 263763 від 15.01.2017 року відносно ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу 15.01.2017 року о 01 год. 30 хв. в м. Харкові, вул. Полтавський шлях, 121, водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом «BMW X-5», номерний знак «АН 0788 ВІ» з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_4 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року, ОСОБА_4визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Постановляючи рішення, суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 - захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. З постановою суду не згоден, вважає винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу за відсутності належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не заперечуючи факту повторного притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, зазначає, що суд не в праві за власною ініціативою відшукувати докази по справі.

Просить постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року скасувати, винести нову, якою закрити провадження по справі.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 - захисник ОСОБА_4Д просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року посилаючись, що ОСОБА_4 участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення не приймав, про винесення оскаржуваної постанови стороні захисту стало відомо 31.03.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи доводи захисника ОСОБА_3 про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 263763 від 15.01.2017 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_4 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5-6); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП (а.с. 7); копією протоколу серії БР № 263441 від 14.01.2017 року відносно ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_4, 14.01.2017 року в 19-00 годині в м. Харкові по вул. Григорівське шосе біля буд. 57 керував транспортним засобом «BMW X-5», номерний знак «АН 0788 ВІ» в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України (а.с.2).

Посилання захисника ОСОБА_3 що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності ОСОБА_4Д, суд не вважає таким, що підтверджують необґрунтованість висновків постанови суду, оскільки суд вжив заходи для вручення судової повістки ОСОБА_4 за повідомленою ним адресою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_4 таким правом не скористався. Протокол підписав, жодних зауважень про порушення вимог законодавства, невідповідності внесення даних про себе, при складанні протоколу серії БР № 263363 від 15.01.2017 року не заявляв.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_4 рухом справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не цікавився, до суду не зявлявся, будь - яких клопотань не надавав.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про самостійне відшукування доказів у справі належними доказами не підтверджені. З наявної в матеріалах картки обліку адміністративного правопорушення, вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та правомірно кваліфікував правопорушення вчинене 13.11.2016 року з ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.8).

Відповідно до протоколу серії БР № 263441 від 14.01.2017 року, водій ОСОБА_4 повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, після вчинення 13.11.2016 року керування автомобілем у стані алкогольного спяніння. 15.01.2017 року в 2 год. 15 хв., тобто через 7 годин після керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння 14.01.2017 року ОСОБА_4 продовжив вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане свідчить, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, нехтує вимогами закону, свідомо їх порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме м. Харкові, вул. Полтавський шлях, 121, відповідно до адміністративно територіального поділу м. Харкова, відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова. Саме тому справа і була розглянута чим судом.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.02.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді постанови суду, захисником ОСОБА_3 заявлено клопотання про доручення доказів по справі, а саме постанови Апеляційного суду Донецької області від 21.04.2017 року, про скасування постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15.02.2017 року та закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд не може прийняти надану захисником постанову апеляційного суду від 21.04.2017 року, як належний та допустимий доказ. Зазначена постанова не відповідає, вимогам п.п. 13.6, 13.7 «Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, Апеляційних судах» від 17.12.2013 року, відповідно до яких, копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду.

Копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Копія постанови Апеляційного суду Донецької області від 21.04.2017 року у справі № 642/7429/16-п надана захисником ОСОБА_3 у вигляді ксерокопії та не відповідає вищезазначеним вимогам.

Із змісту постанови апеляційного суду від 21.04.2017 року видно, що підставою для скасування постанови районного суду від 15.02.2017 року був сплив трьох місячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Про зазначені обставини Жовтневому районному суду м. Харкова відомо не було.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, тяжкість ймовірних наслідків, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для скасування або зміни постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 - захиснику ОСОБА_4 строк на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2