АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.06.2015, -

ВСТАНОВИВ

Цією постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови суду першої інстанції, відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1№329148, ОСОБА_3 20.05.2015 о 08 год. 40 хв. в м.Києві по вул.Заболотного, 158, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при повороті праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці, не пропустив автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутньому напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, після чого автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 відкинуло ліворуч, де відбулось зіткнення з бордюрним каменем, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п.10.4, 10.1, 2.3 б) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 − власниця автомобіля «Фольксваген» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04.06.2015 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього відповідне адміністративне стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що засідання, в якому було винесено постанову 04.06.2015, відбулось за відсутністю потерпілої та свідків, які не були повідомлені про час та дату розгляду справи, у зв'язку з чим вважає, що розгляд справи не був повним та всебічним, адже, виходячи зі змісту постанови, заслухано було лише пояснення ОСОБА_3, при тому, що останній є зацікавленою особою у прийнятті певного рішення по справі, а також не несе будь-якої відповідальності за дачу ним неправдивих пояснень. На думку апелянта такі пояснення ОСОБА_3 не є достатніми та належним доказом прийнятого по справі остаточного рішення.

Також, на думку ОСОБА_2 постанова є немотивованою, так як в чому саме, з позицій суду, полягає «відповідність пояснень ОСОБА_3 матеріалам справи» по тексту постанови не зазначається. В постанові суддя погодився із тим, що нібито ДТП за участю належного їй автомобіля сталося через порушення ПДД не ОСОБА_3, а водієм автомобіля «Фольксваген», у формі «здійснення обгону з правої сторони» в той момент, як автомобіль під керуванням ОСОБА_3 здійснював правий поворот. Очевидно, що зазначені обставини ніяк не могли бути підтверджені лише тільки матеріалами справи, зі змісту яких випливає, що ДТП сталось через порушення ПДР з боку ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до відповідальності за порушення ПДР України - ОСОБА_3 та допитавши в суді апеляційної інстанції іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 щодо фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, думку представника ОСОБА_2 − адвоката Євстігнєєва А.С., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просив суд її задовольнити, надавши пояснення з приводу апеляції, думку ОСОБА_3, який заперечив проти наявної апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити постанову суду першої інстанції без змін, заслухавши відповіді на питання, дослідивши матеріали справи щодо обставин ДТП і зокрема висновок експерта авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 30.06.2016, № 21771/15-52/10268/16-52 призначеної судом апеляційної інстанції та проведеної за клопотанням представника ОСОБА_2, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що така апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судове засідання від 22.02.2016 учасники не з'явились. Про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 учасники повідомлялись завчасно належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою про оповіщення адвоката Євстігнєєва А.С. та ОСОБА_2, а також витягом з сайту Апеляційного суду міст Києва про оповіщення ОСОБА_3 про судове засідання. Клопотань про відкладення слухання до суду не надходило, у зв'язку з чим перешкод у продовженні проведення судового розгляду наявної апеляційної скарги у суду відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то суд керується слідуючим.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті ДТП, що відбулась 20.05.2015 за участю автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, працівниками поліції було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_3 за порушення ним п.п 10.4., 10.1., 2.3.б) ПДР України.

За результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1№329148 від 20.05.2015, складеного відносно ОСОБА_3, постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2015провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про невинуватість водія ОСОБА_3 у порушенні ним п.п. 10.4., 10.1., 2.3.б) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, пояснення ОСОБА_3, як на докази невинуватості останнього.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі дотримався зазначених вимог закону та дійшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується наступним.

Згідно пояснень ОСОБА_3, наданих в судовому засіданні від 10.07.2015, він пояснив суду, що рухався в крайній правій смузі руху. На повороті був невеликий «карман». ОСОБА_3 мав намір здійснити маневр повороту, щоб заїхати на автозаправку, однак не встиг його завершити, так як в цей час ОСОБА_4, побачивши «карман», почав обганяти ОСОБА_3 з правого боку, внаслідок чого сталось ДТП.

Згідно пояснень ОСОБА_4, наданих в судовому засіданні від 10.07.2015, він пояснив суду, що він перелаштовувався і не помітив як ОСОБА_3 теж почав здійснювати маневр, в результаті чого, він (ОСОБА_3) виїхав і він (ОСОБА_4) його вдарив. На запитання суду ОСОБА_4 пояснив, що він хотів об'їхати ОСОБА_3 і сталось ДТП. Пояснив, що в нього пошкоджено ліве крило і ліва фара. Не зміг пояснити чому його так відкинуло.

Таким чином, виходячи з зазначених пояснень учасників ДТП щодо фактичних обставин справи, водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3, рухаючись по вул. Заболотного в м.Києві та завершуючи маневр повороту, дотримався вимог п.п. 10.4., 10.1., 2.3.б) ПДР України.

Крім того, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а саме первинні пояснення ОСОБА_3 (а.с. 3), схема ДТП (а.с. 2), на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів та локалізація механічних пошкоджень на обох автомобілях, свідчать про те, що дії водія ОСОБА_3 відповідають вимогам ПДР України і не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з пошкодженням транспортних засобів, поза як ОСОБА_4 в своїх поясненнях наданих в суді апеляційної інстанції підтвердив той факт, що здійснював об'їзд автомобіля «Део» під керуванням ОСОБА_3 в результаті чого і сталось ДТП ( а.с. 26), при тому, що пояснення ОСОБА_4 в цій частині співвідносяться з поясненнями ОСОБА_3 Разом з тим, суд зважає, що пояснення ОСОБА_3 є послідовними та відповідають тій дорожній обстановці, що відображена на схемі ДТП. Таким чином, висновок суду першої інстанції про здійснення ОСОБА_4 обгону з правої сторони в той момент, як автомобіль під керуванням ОСОБА_3 здійснював правий поворот, відповідає фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині спростовуються вищенаведеним.

В той же час, до пояснень ОСОБА_4 про те, що він рухався зі швидкістю 50-55 км/год, − суд відноситься критично, враховуючи наслідки зіткнення: пошкодження обох автомобілів, а також удар автомобіля під керуванням ОСОБА_4 з банером.

Що стосується висновку експерта за результатами проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 30.06.2016 №21771/15-52/10268/16-52, то суд з ним не погоджується, оскільки при апеляційному перегляді даної справи судом було допитано обох учасників ДТП і оцінка дій обох водіїв здійснюється судом безпосередньо з урахуванням сукупності доказів (схеми ДТП, локалізації пошкоджень, дорожньої обстановки, первинних пояснень учасників ДТП, їх показів в суді апеляційної інстанції) і співвідношення з вимогами ПДР України. Крім того, даним висновком не спростована позиція водія ОСОБА_3, що саме водій ОСОБА_6 здійснював обгін з правої сторони і не в повному обсязі враховано покази водія ОСОБА_6, надані в ході його допиту в суді апеляційної інстанції, що він хотів об'їхати ОСОБА_3 і тому сталося ДТП.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що пояснення ОСОБА_3 є недостатнім та неналежним доказом, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. По-перше, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у відповідності до ст.251 КУпАП не можуть розцінюватись як неналежний доказ. По-друге, щодо питання достатності доказів, суд першої інстанції вірно вказав, що пояснення ОСОБА_3 підтверджуються зібраними по справі матеріалами, оскільки узгоджуються з його первинними поясненнями, схемою ДТП, а також поясненнями, наданими ним при апеляційному розгляді даної справи.

Стосовно посилань апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції судовий розгляд матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення здійснено за відсутності потерпілої сторони, − то суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими, так як неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Вказаний недолік було усунуто апеляційним судом у відповідності до положень ст.294 КУпАП шляхом надання сторонам можливості надавати пояснення та докази по справі.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАп, відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, як того просить апелянт, суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 , 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2015, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/83/2017

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Валігура В.М.