Справа № 344/2947/17
Провадження № 33/779/231/2017
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

та її захисника адвоката Федоришин О.Й.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану в АДРЕСА_1, фактичного проживає АДРЕСА_2.

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 20 лютого 2017 року о 03 год. 45 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи, 38, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_4 під час об'їзду транспортного засобу марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, який був припаркований, не дотрималась інтервалу, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.2.3 б) п.13.3 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження .

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

Вказує,що подія, яка відбулася 20 лютого 2017 року не є дорожньо-транспортною пригодою, оскільки була ожеледиця і її машину трохи занесло. Відчувши легкий удар, вона зупинила автомобіль і встановила, що пошкодила дзеркало в автомобілі «Део Ланос». Так як це було неумисно, правил дорожнього руху вона не порушувала, а стався казус. Вказує на те, що вона добровільно відшкодувала потерпілому шкоду і спокійно поїхала далі. Вважає, що її незаконно звинуватили в зникненні з місця ДТП.

Зазначає, що судом при винесенні постанови не враховано положення п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначено про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників».

Посилається на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення її належним чином не повідомили про час і місце судового засідання. Протокол про адміністративне правопорушення вона не підписувала і не вказувала місце проживання. На час розгляду справи в суді була зареєстрована в АДРЕСА_1, а місце фактичного проживання - АДРЕСА_2.

Вказує на те, що встановлення складу усіх ознак адміністративного правопорушення було би можливим при проведенні судового розгляду з її участю, коли мала би можливість дати пояснення щодо суті справи і заявити клопотання. Проте цього не було зроблено через допущені судом першої інстанції процесуальні порушення.

У зв'язку з викладеним вважає, що при розгляді справи щодо неї суд поставився упереджено, фактично позбавив її права на справедливий суд, як передбачає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постанова суду в частині обґрунтування її вини має суб'єктивний та незаконний характер.

Просить постанову суду скасувати та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника адвоката Федоришин О.Й., які підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що строк на подання апеляційної скарги слід поновити, постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції вона не була належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено її право на захист і вона не змогла своєчасно оскаржити незаконне рішення суду.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яку притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП приймав заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи в суді першої інстанції і надсилав їй повістки про виклик до суду за останнім відомим суду місцем її постійного проживання 07 березня 2017 року і 28 березня 2017 року.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать що ОСОБА_2 дійсно отримала вищевказані повідомлення про розгляд справи.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №153643 від 20.02.2017 року вбачається, що в ньому неправильно визначено місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок чого ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності і скасувати вказану постанову у зв'язку з істотним порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом серії БР №153643 від 20.02.2017 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_4, іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №153643 від 20.02.2017 року, ОСОБА_2 20 лютого 2017 року в м. Івано-Франківську по вул.Мазепи 38 керувала транспортним засобом «Фольцваген гольф» д.н.з. НОМЕР_4 під час об'їзду транспортного засобу «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, який був припаркований, не дотрималася інтервалу, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п.13.3 Правил дорожнього руху України, під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3 б) Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не основані на законі і спростовуються вищевказаними доказами.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 фактично визнає, що вона, керуючи автомобілем марки «Фольцваген гольф» д.н.з. НОМЕР_4 під час об'їзду транспортного засобу «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, вчинила зіткнення з вищевказаним транспортним засобом. Однак, вважає, що вказане зіткнення транспортних засобів відбулось з необережності внаслідок ожеледиці і не заподіяло пошкодження транспортних засобів.

Наявність пошкоджень транспортних засобів підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригорди , відповідно до якої на автомобілі марки «Фольцваген гольф» д.н.з. НОМЕР_4 виявлена подряпина по правій стороні обох дверей та пошкоджено праве дзеркало заднього виду, а на автомобілі НОМЕР_2 виявлено пошкодження лівого переднього крила та лівої передньої двері.

Вищевказані дані протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються рапортом інспектора роти №1УПП в м.Івано-Франківську ОСОБА_5 та поясненнями потерпілого ОСОБА_4, який стверджує, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фольцваген гольф» д.н.з. НОМЕР_4 вчинила зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, яким керував він, та намагалась втекти з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Сукупність досліджених доказів обґрунтовано свідчить про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вона в порушенні вимог п.2.3 б), п.13.3 Правил дорожнього руху під час об'їзду не дотрималася безпечного інтервалу внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 20 лютого 2017 року о 03 год. 45 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Мазепи, 38 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_4 під час об'їзду транспортного засобу марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, який був припаркований, не дотрималась інтервалу, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.2.3 б) п.13.3 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення мало місце 20.02.2017 року і на час розгляду апеляційної скарги сплив встановлений законом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, вважаю за необхідне закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

На підставі викладеного, вважаю, що апеляцію ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати у зв'язку з істотним порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного ,керуючись ст.294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2017 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2017 року скасувати та прийняти по справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв