1Справа № 335/9466/17 3/335/1482/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

27 жовтня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючого вантажником ТК «Почта САТ», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

03.08.2017 о 00:05 год. у м. Запоріжжя на вул. Камяногірській, 13, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ-210700 20», державний номер НОМЕР_2, перебуваючи у стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

У судовому засіданні, яке відбулось 03.10.2017, ОСОБА_2 пояснив, що він іноді вживає наркотичні засоби, але 03.08.2017 він їх не вживав, а тому не міг перебувати за кермом у стані наркотичного спяніння. У судове засідання, призначене на 27.10.2017 ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його захисник надав суду клопотання про відкладення розгляду справи через знаходження ОСОБА_2 у лікарні. Проте, враховуючи приписи ст. 268 КУпАП, а також те, що ОСОБА_2 раніше був присутнім у судовому засіданні та надав суду свої пояснення по суті справи, суд вважав за можливе закінчити розгляд справи у його відсутність.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просив суд закрити провадження у даній адміністративній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд ОСОБА_2 у медичному закладі було проведено із порушенням встановленого порядку, зокрема, із застосуванням не сертифікованих в Україні приладів, а тому складений на підставі даних цих приладів висновок про наявність ознак наркотичного спяніння не є дійсним, оскільки не відповідає Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, заслухавши думку його захисника, суд дійшов таких висновків.

Так, пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів, тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Згідно з наявними у матеріалах справи доказами, 3 серпня 2017 р. о 00:25 год. ОСОБА_2 з боку працівника патрульної поліції було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2).

Відповідно до висновку КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради щодо результатів вказаного медичного огляду № 007357 від 03.08.2017, у ОСОБА_2 виявлено стан наркотичного спяніння (а.с. 3).

За клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом було витребувано у медичному закладі, де проводився огляд ОСОБА_2 на стан спяніння, інформацію, передбачену Інструкцією № 1452/735, з метою перевірки відповідності вказаного висновку вимогам цієї Інструкції.

На запит суду отримано від КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради від 23.10.2017 № 3326, копії направлення ОСОБА_2 на медичний огляд уповноваженою особою патрульної поліції від 03.08.2017, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3676 від 03.08.2017, результат імунохроматографічного дослідження сечі № 3498 від 03.08.2017, дозвільні документи щодо експрес-тестів для визначення наркотиків виробництва DIALAB (свідоцтво про Державну реєстрацію та сертифікат якості), які були використані для токсикологічного дослідження при проведенні медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння ОСОБА_2 03.08.2017.

За змістом вказаних документів встановлено, що 03.08.2017 о 00:40 год. лікарем-наркологом було оглянуто ОСОБА_2, під час чого були встановлені клінічні ознаки наркотичного спяніння, які відображені у акті медичного огляду від 03.08.2017 № 3676. При токсикологічному дослідженні сечі імунохроматографічним методом визначено наркотичну речовину «марихуану». За наслідками медичного огляду здійснено висновок «наркотичне спяніння». Також на запит суду надано дозвільні документи на вироби медичного призначення для визначення в організмі наркотичних речовин (імунохроматографічні тести) свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат якості.

Слід також зазначити, що проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного спяніння було зафіксовано на боді-камери поліцейських, відеозапис з котрих долучено до матеріалів справи. Відтворенням відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 у вказаний в протоколі день та час дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які встановили в нього ознаки наркотичного спяніння, що також і не заперечувалось самим ОСОБА_2, який пояснював, що декілька днів тому вживав «марихуану». Такі ж пояснення ОСОБА_2 надав лікареві-наркологу, що було відображено у акті медичного огляду № 3676 від 03.08.2017. При цьому, з відеозапису також вбачається, що дійсно лікарем-наркологом було проведено огляд ОСОБА_2, а також застосовано експрес-тест для аналізу сечі, який дав позитивний результат. При цьому, з акту медичного огляду випливає, що лікарем-наркологом здійснено висновок про стан наркотичного спяніння у ОСОБА_2 не лише за результатами тесту, а також за наявності інших даних, що вказували на цей стан.

Таким чином, суд доходить висновку, що висновок КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду № 007357 від 03.08.2017, яким у ОСОБА_2 виявлено стан наркотичного спяніння, відповідає вимогам Інструкції № 1452/735, а тому приймається судом як належний та допустимий доказ у справі, який підтверджує вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, суд визнав недоцільним допит лікаря-нарколога ОСОБА_3 у судовому засіданні за клопотанням захисника та відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки наявні у справі докази достовірно свідчать про наявність порушень в діях ОСОБА_2 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради не надано належних документів, які б посвідчували можливість використання при медичному огляді ОСОБА_2 виробу медичного призначення для встановлення стану наркотичного спяніння, т.я. таке посилання спростовано вищезазначеними матеріалами, наданими КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради на запит суду.

Крім цього, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується і- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 269325 від 03.08.2017, яким констатовано факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та долученим до нього диском з відеозаписом з боді-камер поліцейських, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_2 автомобілем із ознаками стану наркотичного спяніння, а також факт його направлення на медичний огляд і сам огляд.

При цьому, позицію ОСОБА_2 та його захисника стосовно неналежності доказів у справі, за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Також суд враховує і те, що сам ОСОБА_2 не заперечує факт епізодичного вживання ним наркотичних засобів, що не виключає продовження дії наркотичних засобів навіть у ті дні, коли він фактично їх і не вживав, тобто протягом певного періоду часу. Зазначені обставини, на переконання суду, унеможливлюють адекватне керування транспортним засобом, тобто джерелом підвищеної небезпеки, яке вимагає від водія уваги та швидкісної реакції на зміни у дорожній обстановці.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому, до ОСОБА_2 належить застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави Україна судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова