АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/47/17 Справа № 691/1008/16-п Головуючий по 1 інстанції Черненко В. О.
Категорія:ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головою Буда-Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу першої сесії Буда-Орловецької сільської ради сьомого скликання від 06 листопада 2015 року, ОСОБА_3 обрано сільським головою Буда-Орловецької сільської ради Городищенського району, Черкаської області. Рішенням Буда-Орловецької сільської ради від 20 жовтня 2010 року, №27-5/V, ОСОБА_3 присвоєно сьомий ранг в межах четвертої категорії посадової особи органу місцевого самоврядування. 07 квітня 2006 року, ОСОБА_3 прийняв присягу державного службовця та цього ж дня ознайомився зі спеціальними обмеженнями, встановленими ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

04 січня 2016 року, ОСОБА_3, обіймаючи посаду голови Буда-Орловецької сільської ради Городищенського району, Черкаської області, не винісши на розгляд сесії сільської ради питання передачі земельної ділянки в користування, самостійно, на власний розсуд, уклав угоду №2 щодо зобов'язання сплати коштів у розмірі, що обчислюється в порядку справляння плати за оренду земельної ділянки водне плесо (став), площею 6,2 га., яка розташована в адміністративних межах Буда-Орловецької сільської ради, Городищенського району, Черкаської області, з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, який є його сином, тобто, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», вчинив дії і прийняв рішення в умовах виникнення реального конфлікту інтересів у своїй посадовій діяльності, відповідальність за що передбачена ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час винесення постанови становить 3400грн.. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 275,60 грн..

Не погоджуючись з постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року захисник ОСОБА_2 діючий в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у скарзі, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги останнього, прокурора Криворучка Р.О. про безпідставність апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_3, перебуваючи на посаді голови Буда-Орловецької сільської ради, є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Згідно ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», до близьких осіб суб'єкта, зазначеного у ч.1 ст.З цього Закону, окрім інших, відносяться, зокрема: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Згідно ст.12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані, серед іншого, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як було встановлено суддею першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04 січня 2016 року ОСОБА_3, обіймаючи посаду голови Буда-Орловецької сільської ради Городищенського району, Черкаської області, уклав угоду №2 щодо зобов'язання сплати коштів у розмірі, що обчислюється в порядку справляння плати за оренду земельної ділянки водне плесо (став), площею 6,2 га., яка розташована в адміністративних межах Буда-Орловецької сільської ради, Городищенського району, Черкаської області, з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, який є його сином.

Питання передачі земельної ділянки в користування не виносилось на розгляд сесії сільської ради, а тому, рішення про укладання угоди №2 було прийнято самостійно.

Наведені обставини суддею місцевого суду було вірно встановлено на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Зокрема, даними виписки з протоколу першої сесії сільської ради VII-го скликання Будо-Орловецької сільради від 06 листопада 2015 року, з якої вбачається, що сесією ради було вирішено вважати обраним сільським головою цієї ради ОСОБА_3 та відповідно до рішення Будо-Орловецької сільради від 20 липня 2010 року №27-5/У останньому присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Згідно тексту присяги державного службовця, ОСОБА_3 07 квітня 2006 року було прийнято присягу, про що свідчить його підпис у даному документі. З наведених вище документів вбачається, що ОСОБА_3 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

У свою чергу, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що Будо-Орловецькою сільрадою було прийнято рішення про передачу в оренду земельної ділянки водне плесо (став) площею 6,2 га., яка розташована в адміністративних межах Будо-Орловецької сільради Городищенського району Черкаської області з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, який є його сином, що суперечить положенням ст.12 ЗК України.

Твердження ОСОБА_3 та його захисника про те, що ОСОБА_3 не укладалась угода про передачу орендної земельної ділянки водне плесо (став) у розмірі 6.2 га., а лише укладалась угода на обчислення орендної сплати за даний об'єкт спростовується як самим змістом угоди №2 датованої 04 січня 2016 року, яка фактично була укладена 04 лютого 2016 року, з якої вбачається, що син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 зобов'язується сплачувати кошти в розмірі, що обчислюється в порядку сплати за оренду земельної ділянки водне плесо (став) у розмірі 6.2 га., так і даними податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки держаної або комунальної власності) згідно якої ОСОБА_5 здійснював оплату саме за орендну плату за земельну ділянку водного фонду в розмірі 11789,32грн.

Таким чином, суддя місцевого суду прийшов до вірного висновку, що всупереч вимогам п. З ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 вчинив дії і прийняв рішення в умовах виникнення реального конфлікту інтересів у своїй посадовій діяльності, відповідальність за вчинення якої передбачена ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею районного суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, є необґрунтованими.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт відсутні.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора захисника ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Єльцов