Справа № 307/1560/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю ОСОБА_1, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 20.06.2017 року о 01:15 годині, на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів на 100 км., керував автомобілем "Ніссан Нота", номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння . Стан сп'яніння визначений на місці зупинки за допомогою технічного засобу-алкотестеру "Драгер" . Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України у зв'язку з відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку , що він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, оскільки медичний огляд особи на стан сп'яніння не проводився. Апелянт зазначає , що не був згоден з результатами встановленого стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу-алкотестеру "Драгер" , однак, у порушення вимог інструкції його не направили для проходження медичного огляду на стан сп'яніння у медичний заклад. Крім того апелянт вказує на те , що судом не обґрунтовано і вид та розмір стягнення застосований при розгляді справи, а справа розглядала у його відсутності , без повідомлення про час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги , заслухавши виступ апелянта на підтримання поданої апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справу може бути розглянуто під час її відсутності лише у випадках , коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи .

Судом першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримано, а саме: на адресу проживання ОСОБА_1 ( зазначена особою , щодо якої складено протокол ) рекомендованим листом направлено повістку з повідомленням про місце і час розгляду справи, яка повернулася у суд 04.07.2017 року з повідомленням про отримання повістки адресатом . Повторно повістка була вручена захиснику, з яким ОСОБА_1 уклав угоду про правову допомогу ( а.с. 7, 9) . Крім того , повістка під розпис була вручена і 19.07.2017 року з повідомленням про час та місце слухання справи ( а.с. 10). Таким чином, суд першої інстанції належним чином повідомив учасників про місце і час розгляду справи, останні у судове засідання не з'явилися та не повідомили про причини своєї неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Таким чином , апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що судом в порушення вимог законодавства розглянуто справу за його відсутністю у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про

адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою технічного засобу-алкотестеру "Драгер".

Вище зазначені докази повністю узгоджуються між собою та не суперечать один одному. В ході розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не виявлено жодних обставин, які б ставили під сумнів достовірність та допустимість зазначених доказів, а тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги.

На підставі досліджених та перевірених письмових доказів та їх оцінки у сукупності , апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України. Крім того, апеляційним судом враховуються і пояснення викладені у апеляційній скарзі та під час розгляду апеляційної скарги , відповідно до яких ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв у день складання протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази, дав їм вірну оцінку та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 винний в скоєнні правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України. Висновок суду щодо доведеності його вини у вчиненому відповідає фактичним обставинам і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Також, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не дотрималися вимог інструкції при проведенні огляду для визначення стану сп'яніння.

Так, відповідно до п 5 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року( далі "Інструкція"), сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається на вимогу особи яка проходить огляд, однак, ОСОБА_1 такої вимоги співробітникам поліції не висловлював .

Так, згідно п.7 розділу ІІ вказаної "Інструкції' установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Під час огляду ОСОБА_1 прилад "Драгер alkotest " вказував 2,14 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п.6 розділу ІІ "Інструкції" огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціальних технічних засобів проводився з залученням свідків.

Відповідно до вимог ст.23, ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення , яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосовуючи адміністративне стягнення суд вказаних вимог закону дотримався, свої висновки вмотивував.

Підстав для скасування постанови апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.07.2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: