Справа № 408/3748/17-п
Провадження № 33/782/226/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» листопада 2017року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1

з участю особи, що притягається до відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, пенсіонера за віком, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,-

В с т а н о в и в:

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови суду 23 липня 2017 року, о 08 годині 05 хвилин, ОСОБА_2, в смт.Станиця Луганська по вул.Калініна, в порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керував скутером FADA, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). На вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння - відмовився.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що висновки судді не відповідають обставинам справи, а також посилається на порушення судом при розгляді справи норм процесуального та матеріального права.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що суд розглянув справу поверхово і формально, а саме: не дослідив ретельно протокол про адміністративне правопорушення, всі обставини справи, не викликав і не допитав свідків, а також особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а також не усунув суперечливість між його поясненнями у суді і письмовими поясненнями свідків, доданих до протоколу, при тому, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення фактично не визнав. Письмові пояснення його у протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до протоколу письмових пояснень не містять відомостей про те, що він керував скутером « на підпитку», в його поясненнях значиться, що він випив 0,5 літра «алкогольного вина», а «управлял скутером на «2-й день, утром». «С нарушением согласен», але з яким порушенням він згоден - не зрозуміло.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння. Отже, як зазначає апелянт, протокол і його письмові пояснення не містять відомостей про відмову апелянта на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння.

Крім того апелянт вказує, що матеріали справи не містять доказів, що на місці зупинки його при керуванні скутером у інспектора БПОП був Алкотестер і що він відмовився від «продувки», а саме, не вказано номер цього технічного засобу виявлення стану алкогольного спяніння, номер сертифікату, дата його видачи, а також свідоцтва про перевірку робочого стану апарату, відсутній і акт, складений з участю двох свідків, про відмову водія від огляду на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки.

Як зазначається в апеляційній скарзі, з протоколу та матеріалів справи вбачається, що працівником поліції, який склав цей протокол, порушена процедура огляду на стан алкогольного спяніння та складання протоколу про адмінправопорушення, яка передбачена Інструкцією про порядок встановлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції яка затверджена Наказом МВС і МЗУ від 09.11.2015р. №1452/735, а саме, матеріали справи не містять достовірних доказів відмови його від огляду поліцейським на виявлення стану алкогольного спяніння з допомогою технічного засобу, а також відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Таким чином, як наголошує апелянт в своїй скарзі, він був позбавлений права у встановленому порядку пройти відповідний огляд.

Отже, зазначає ОСОБА_2, у протоколі значиться, що його складено о 9 годині 10 хвилин. Для підтвердження стану тверезості у той же день, о 10 годині 55 хвилин тобто, протягом 2-х годин після складення протоколу, він пройшов огляд на стан алкогольного спяніння в загальному порядку і згідно висновку за результатами медичного огляду ознак алкогольного сп'яніння не виявлено.

Пункт 9 Інструкції забовязує поліцейського доставити особу до медичного закладу не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У ситуації, яка склалась, на думку апелянта, момент зупинки транспортного засобу не є моментом виявлення підстав для проведення медичного огляду водія для виявлення стану алкогольного спяніння. Крім того, як наголошується апелянтом, 2 години надано поліцейському для доставки особи до медичного закладу, а не самій особі. Він пройшов медогляд у загальному порядку і безпосередньо після завершення процедури складання протоколу і якшо у процесі оформлення документів про правопорушення у нього був «різкий запах алкоголю з порожнини роту», який свідки «почули на відстані», та ще й «порушення координації рухів», то чому ж о 10 годині 55 хвилин, на момент медогляду він був тверезий. Суддею ця суперечливість не усунута.

Відповідно до Інструкції із оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, протокол про адмінправопорушення складається в 2-х примірниках, копія вручається правопорушнику.

Однак, як зазначає в своїй скарзі ОСОБА_2, поліцейський, який склав протокол, не вручив йому копію цього протоколу. На ці пояснення суддя увагу не звернув та не став провіряти їх достовірність тоді, коли невручення копії протоколу правопорушнику це порушення його права на захист.

Крім того, як зазначається апелянтом, в порушення вимог ст.266 КУпАП матеріали справи не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншої особі, що не може не викликати сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів та підтверджує його пояснення про те, що він був тверезий на момент зупинення поліцейським скутера під його керуванням. Висновки судді у постанові про те, що він був з явними ознаками алкогольного спяніння, був дуже небезпечним водієм та своїми діями представляв певну загрозу життю, здоровя та особистому майну громадян вважає безпідставними.

З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_2 просить апеляційний суд постанову суду скасувати та закрити справу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, який під час апеляційного розгляду не заперечував, що він дійсно 23 липня 2017 року, о 08 годині 05 хвилин керував скутером FADA, був зупинений працівниками поліції і на їх вимогу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд у лікарні для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, але про можливі наслідки такої відмови та про розмір штрафу йому працівники поліції не розяснювали, тому просить апеляційний суд знизити йому розмір штрафу, враховуючи, що він є пенсіонером за віком та проживає в районі бойових дій, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган /посадова особа/ приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно із ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення забов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обгрунтовуючи своє рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, суд першої інстанції послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та на досліджені письмові докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.07.2017 року серії БР №177234, ОСОБА_2, 23липня 2017 року, о 8 год. 05 хв., в смт.Станиця Луганська по вул.Калініна, керував скутером FADA, без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від медичного огляду та продувки з використанням алкотестеру «DRAGER 6810» на предмет вживання алкогольних напоїв відмовився в присутності 2 понятих. Чим порушив пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. (а.с.1).

З письмових пояснень самого ОСОБА_2, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, та доданих до матеріалів справи (а.с.2) вбачається, що він напередодні, у другій половині дня 22.07.2017 року, випив 0,5 л. вина, а 23 липня 2017 року керував скутером. Був зупинений працівниками поліції та у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на предмет встановлення стану алкогольного спяніння.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2, 23.07.2017 року о 08 годині 55 хвилин, на вул.Калініна, смт.Станиця Луганська відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на предмет вживання алкогольних напоїв з використанням алкотестеру «DRAGER 6810» та медичний огляд у медичній установі для визначення стану алкогольного спяніння. Від ОСОБА_2 він чув запах алкоголю на відстані (а.с.3).

Аналогічні письмові пояснення дав свідок ОСОБА_4 (а.с.4).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку показам ОСОБА_2 під час розгляду справи щодо обставин вчиненого правопорушення, його версії подій та навів належні мотиви, за яких дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження також під час апеляційного розгляду та не заперечуються самим ОСОБА_6

Апеляційний суд також вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладені на винну особу адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. у повній мірі враховані загальні принципи та правили накладення стягнення, передбачені ст.ст.23, 33 КУпАП, а також підвищений рівень небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Законних підстав для зменшення розміру штрафу апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає доводи поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 безпідставними, а постанову судді Біловодського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року вважає законною та обгрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Біловодського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_1