АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/2054/2017 Постанова винесена суддею Федосєєвим С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 18 травня 2017 року об 11 год. на перехресті вул. Червоноткацька - вул. Будівельників в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи, а до того ж, при прийнятті рішення, суддя посилається лише на слова ОСОБА_3, чим викликає сумнів у своїй неупередженості, оскільки його, як учасника дорожньо-транспортної пригоди, взагалі не було повідомлено про день та час судового засідання, чим було порушено його права передбачені Конституцією та іншими Законами України.

При цьому зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в ДТП не визнав, однак локалізація та форми пошкоджень, при урахуванні дорожньої обстановки та місця розташування автомобілів, підтверджують удар автомобіля «ВАЗ 21043», яким керував ОСОБА_3, в його автомобіль «OPEL VECTRA».

Також спеціалістом Страхової компанії «Альта-Гарант» проведено огляд та фотографування автомобіля «OPEL VECTRA», і отримані пошкодження зазначені в протоколі підтверджено.

Разом з апеляційною скаргою від ОСОБА_2 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апелянт посилається на те, що його, як учасника дорожньо-транспортної пригоди, взагалі не було повідомлено про день та час судового засідання, а про рішення суду йому стало відомо лише 17.07.2017 року та в той же день він звернувся до канцелярії суду з метою отримання постанови, однак йому було повідомлено, що постанову він зможе отримати тільки у прийомні дні, а саме - в кожну середу та п'ятницю тижня, у зв'язку з чим він отримав постанову суду лише 19.07.2017 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо своєчасного та належного сповіщення його про місце і час розгляду справи, а також відсутні дані і про своєчасне направлення на адресу ОСОБА_2 копії постанови суду, а тому підлягає поновленню.

Будучи неодноразово належним чином сповіщеним про день та час слухання справи, ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не направив, а тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи справу по суті та дійшовши висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху та скоєння ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на матеріали справи та пояснення ОСОБА_3 в суді.

При цьому надавши перевагу саме цим доказам, суд залишив не спростованими та належним чином не оціненими пояснення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, а також інші матеріали справи.

За таких обставин, прийняте суддею рішення по даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 18 травня 2017 року об 11 год. на регульованому перехресті вул. Червоноткацька - вул. Будівельників в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 16.6, 2.3 (б), 1.5 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, у схемі дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху перехресті вулиць Червоноткацька - Будівельників в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин події.

Так, за наявними в матеріалах справи та наданими в суді першої інстанції поясненнями ОСОБА_3, він, керуючи автомобілем ВАЗ, виїхав на перехрестя вулиць Будівельників - Червоноткацька для здійснення повороту ліворуч, та, майже завершивши маневр, призупинився, пропускаючи пішоходів, що рухались на пішохідному переході, і в цей час помітив, як автомобіль Опель, який рухався по вул. Будівельників, не звертаючи увагу на дорожню обстановку та присутність пішоходів на переході, продовжив рух та вдарив в передню частину його автомобіля. Також зазначив, що уникнути зіткнення він не зміг, однак правил дорожнього руху не порушував, а тому в його діях відсутній склад правопорушення.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_3 спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення та пошкоджень, які отримали автомобілі в результаті цього, які повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_2

Так, з пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що рухаючись автомобілем Опель по головній дорозі по вул. Будівельників, ближче до центра дороги, в лівій смузі, та наближаючись до перехрестя вулиць Будівельників - Червоноткацька, на якому в цей час світлофор не працював, він боковим зором побачив, що з другорядної дороги зліва виїжджає автомобіль ВАЗ. Коли він проїжджав перехрестя, то автомобіль ВАЗ знаходився в районі переднього крила його автомобіля і в цей момент він почув, що у автомобілі ВАЗ почав працювати двигун, а тому прискорився, однак відчув удар в ліву задню бокову частину свого автомобіля (в районі задніх лівих дверей) та, відразу зупинившись з'ясував, що водій автомобіля ВАЗ, виїжджаючи з другорядної дороги та порушуючи вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу», здійснив наїзд на його автомобіль.

Також зазначив, що характер та локалізація пошкоджень свідчить про те, що саме водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 вдарив його автомобіль.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об'єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Так, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодились обоє учасників ДТП, підписавши її без будь-яких заперечень і зауважень, та в якій відображено місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що після зіткнення автомобіль Опельрозташовується попереду автомобіля ВАЗ прямолінійно в крайній лівій смузі руху, по якій він рухався, при цьому автомобіль ВАЗ розташовується під кутом лише на пів корпусу в крайній лівій смузі, на яку повертаючи ліворуч, він мав намір перестроїтись, і в результаті зіткнення в автомобілі ВАЗ маються пошкодження лакофарбового покриття та вм'ятина на передньому правому крилі, переднього бамперу, а в автомобілі Опель - пошкодження лакофарбового покриття задніх лівих дверей, заднього лівого крила, лівого порога та диску лівого заднього колеса, що повністю підтверджує свідчення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях ВАЗ та Опель свідчать про те, що передньою правою частиною автомобіль ВАЗ контактував із лівою задньою боковою частиною автомобіля Опель.

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і долученими під час апеляційного розгляду фотографіями розташування автомобілів ВАЗ та Опель після зіткнення, а також пошкоджень автомобіля Опель після зіткнення.

Таким чином, розташування автомобілів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про те, що водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 на момент зіткнення свій маневр - повороту ліворуч не закінчив, а розпочав його, виїхавши на смугу, по якій автомобіль Опель, під керуванням водія ОСОБА_2, здійснював рух прямо, і зазначене вказує на те, що, повертаючи ліворуч з другорядної дороги на головну, ОСОБА_3 не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо.

Твердження ж ОСОБА_3 про те, що він, майже завершивши маневр, призупинився, пропускаючи пішоходів, що рухались на пішохідному переході, і в цей час автомобіль Опель, який рухався по вул. Будівельників, не звертаючи увагу на дорожню обстановку та присутність пішоходів на переході, продовжив рух та вдарив в передню частину його автомобіля, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що за таких обставин є неможливим, як те розташування автомобілів після зіткнення, що відображено в схемі ДТП, так і утворення тих пошкоджень, що зафіксовані в автомобілях ВАЗ та Опель в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, вважаю, що наявні в справі докази у їх сукупності доводять недотримання ОСОБА_3 вимог п. 16.6 ПДР України, відповідно до яких, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу, в тому числі транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, і таке порушення знаходиться в причинному зв'язку з настанням даної ДТП, а тому ОСОБА_3 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведені дані про невідповідність висновків суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_3 фактичним обставинам справи, апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 18.05.2017 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.