Справа №584/179/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/212/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року на ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 09 січня 2017 року о 12 год. 20 хв. на 210 км. автодороги «Київ-Одеса» керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що вказаним автомобілем він не керував, оскільки в цей день о 9й годині зламався двигун і він чекав на технічну допомогу, а до цього автомобілем керував ОСОБА_4. Зазначає, що йому не було надано свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, а в лікарню він їхати відмовився, оскільки остерігався за збереження автомобіля. Крім того, не були допитані свідки та не були витребувані документи, заявлені ним у клопотанні, що призвело до однобічного та неповного зясування обставин справи, а інструкція з експлуатації технічного засобу потребує дослідження щодо частоти калібрування. Просить скасувати постанову судді, а матеріали провадження повернути до Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області для дооформлення та додаткової перевірки.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява від 01 червня 2017 року про розгляд справи без його участі, а також його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою, що відповідає практиці Європейського суду за прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт керування ОСОБА_3 09 січня 2017 року о 12 год. 20 хв. на 210 км. автодороги «Київ-Одеса» автомобілем ВАЗ 2110ЗНГ н.з. ВМ0548АО в стані алкогольного спяніння підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №976172 від 09 січня 2017 року, складеним у присутності двох свідків, в якому ОСОБА_3 власноручно зазначив про те, що вчора випив 300 гр. горілки, керував автомобілем ВАЗ 2110, газоаналізатор «Драгер» показав 0,47 проміле, в лікарню їхати не потрібно, а також роздруківкою показань приладу «Драгер» від 09 січня 2017 року 12 год. 21 хв. № 2653, згідно якої результат тесту 0,47 проміле.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09листопада 2015 року № 1452/735 установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З матеріалів провадження вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 у ньому власноручно зазначив про те, що він раніше випив 300 гр. горілки, керував автомобілем ВАЗ 2110, газоаналізатор «Драгер» показав 0,47 проміле, в лікарню їхати не потрібно та поставив свій підпис про те, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, унесені дані про нього правильні.

Тобто, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення та надав з цього приводу короткі пояснення, а в апеляційній скарзі взагалі не зазначив про причини зміни своєї позиції з цього приводу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в цей час його автомобіль взагалі не міг рухатися не підтверджені матеріалами провадження. Зокрема не надано доказів виїзду до нього технічної допомоги, а копії товарних чеків, додані до матеріалів провадження (а.с. 26-29) стосуються ремонту рульового керування та підвіски, а не двигуна, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Крім того, вказані товарні чеки виписані 27-29 січня 2017 року, тобто більш як через два тижні після складення протоколу про адміністративне правопорушення. Товарний чек від 09 січня 2017 року (а.с. 26) взагалі є ксерокопією копії товарного чека від 29 січня 2017 року (а.с. 29) з зазначеною іншим почерком датою.

Не можна погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо того, що автомобілем до його поломки керував товариш ОСОБА_3 ОСОБА_4, оскільки відсутні докази поломки автомобіля, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вказав про те, що він керував автомобілем і причин зміни своєї позиції в апеляційній скарзі не навів.

Доводи про наявність сумнів в роботі алкотестеру, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_3 такої незгоди не висловив, а навпаки при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначив про те, що не потрібно їхати в лікарню. З цих же причин безпідставними є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що не досліджено свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, а також інструкція з його експлуатації алкотестеру, оскільки вказані відомості не впливають на згоду ОСОБА_3 з результатами його огляду на стан спяніння.

Також вважаю, що суд обґрунтовано не допитав зазначених у апеляційній скарзі та клопотанні свідків, оскільки вказане клопотання було подане за 5 днів до закінчення строку накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення. В неупередженості показань свідка ОСОБА_4 зі змісту апеляційної скарги виникають сумніви, зокрема, оскільки останній є товаришем ОСОБА_3 з яким вони разом їхали на роботу. А які обставини можуть повідомити інші свідки ні в апеляційній скарзі ні в клопотанні не зазначено. Більш того, ОСОБА_3 заявив клопотання про апеляційний перегляд постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності без його участі, тим самим не виявивши бажання особисто поставити запитання свідкам.

Отже, вважаю, що, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена і він обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності, а стягнення на нього накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає альтернативних видів стягнень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.