Справа № 127/5595/17
Провадження № 3/127/2259/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Вінниці про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, працюючого слюсарем, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 12.03.2017 року, о 13 год. 00 хв., в м. Вінниці по вул.. І.Богуна, 6, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці не реагують на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав, суду пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння. Крім того зазначив, що працівниками поліції було незаконно проведено обшук автомобіля та вчинено інші дії в звязку з якими його було затримано більш ніж на три години, тому впродовж двох годин з моменту виявлення працівниками поліції ознак наркотичного спяніння він не зміг пройти огляд за само зверненням. Однак одразу після вказаних подій він звернувся до КЗ ВОНД «Соціотерапія» та пройшов огляд на стан спяніння, в підтвердження чого надав висновок.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п. 22 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року висновки щодо результатів медичного огляду на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд не приймає до уваги медичний висновок №673 від 13.03.2017 року та вважає його недійсним, оскільки огляд на визначення стану спяніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, так як огляд на визначення стану спяніння повинен був проводитись з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці вчинення адміністративного правопорушення, а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, такий огляд проводиться в найближчому закладі не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, однак огляд на стан спяніння за самозверненням ОСОБА_1 відбувся понад дві години з моменту встановлення підстав, а тому такий висновок щодо результатів медичного огляду на стан спяніння, складений з порушенням вимог цієї Інструкції, та вважається недійсним.

Крім того суд критично ставиться до пояснень правопорушника ОСОБА_1 щодо його невинуватості та розцінює їх як намагання уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки, окрім пояснень самого правопорушника, доказів в їх підтвердження суду не надано, натомість вони повністю спростовуються матеріалами справи.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.5. Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування підвпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушеннясерії БР№247701 від 12.03.2017 року, письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 працює слюсарем, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками наркотичного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожньогоруху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 працює слюсарем, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховуювищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя