Справа №461/1869/17
Провадження №3/461/795/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участю представника правопорушника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТзОВ «Майстерня карамелі», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

09.03.2017 року на вул. Краківська, 18 у м.Львові позаплановою перевіркою ГУ Держпраці у Львівській області встановлено, що ОСОБА_3 порушив вимоги ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці», зокрема здійснив виплату заробітної плати через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, а також порішив вимоги ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 ЗУ «Про оплату праці», ст.4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078, а саме не провів індексацію заробітної плати за період серпень 2015 року по жовтень 2016 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.41 КУпАП.

У судовому засіданні представник правопорушника визнала вину ОСОБА_3, просила не накладати суворого адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №13/01/021/0261 від 09.03.2017 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №13/01/021/0637 від 09.03.2017 року.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доведено повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить пятсот десять гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави в особі ДСА України 320,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.