Справа № 755/584/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 188-16 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 29.12.2016 о 12:30 год. перебуваючи на території АГЗП ТОВ «Спецтранссервіс», за адресою: м. Київ, вул. Х.Шосе, 46, та являючись посадовою особою відповідальною за стан цивільного захисту, техногенної безпеки та цивільну оборону не виконав встановлені законодавством вимоги, що були запропоновані приписом головного інспектора ДН (К) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Дніпровського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Білашенка Є.А. № 182 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 30.09.2016, а саме АГЗП не обладнано системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуації та оповіщення (вимога п. 6 припису), тобто порушено ст. 53 ч. 1 Кодексу Цивільного захисту України.

Вказаних висновків суд дійшов дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи таке.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, у судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Зокремв, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-16 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, зокрема відомостями відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості; даними, що містяться у долучених до протоколу матеріалах.

Адже, згідно ст. 188-16 КУпА нею передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань цивільного захисту, нагляду та контролю за станом захисту територій від надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, щодо розроблення та реалізації заходів у сфері захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У цій ситуації, відповідно до наказу № 11 від 31.12.2015 директора ТОВ «Спецтранссервіс» ОСОБА_1 призначений відповідальним за дотримання пожежної безпеки, техногенної безпеки та цивільного захисту в цьому ТОВ з 01.01.2016.

30.09.2016 головним інспектором ДН (К) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Дніпровського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві Білашенком Є.А. було видано припис № 182 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, зокрема, необхідно було серед іншого АГЗП обладнати системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуації та оповіщення (вимога п. 6 припису), згідно вимог ст. 53 ч. 1 Кодексу Цивільного захисту України, яка передбачає, що на об'єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи).

Визначено строк виконання - 10.12.2016.

Однак, 29.12.2016 під час перевірки інспектор Білашенко Є.А. встановив, що вимоги висунуті ним у вказаному приписі за № 1-3, 5-6, у тому числі щодо необхідності АГЗП обладнати системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуації та оповіщення згідно ст. 53 ч. 1 Кодексу Цивільного захисту України не виконано ,а тмоу останнім 30.12.2016 складено з даного питання протокол серії КИ № 046192 про порушення вимог ст. 188-16 КУпАП.

Дані, які б вказували, що особою, відноно якої був винесений припис подавалися з цього питання скарги до ДСУ з надзвичайних ситуацій або до суду відсутні.

Тобто, винуватість особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена, у розумінні ст. 251 КуПАП належними т адопустими доказами у відповідності до стандарту доказуванні «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 188-16 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-16 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

На підставі положень п.п. ґ п. 3.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802) реєстраційний номер облікової картки платника податків/серія і номер паспорта не зазначаєтися в постанові у справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вона винесена без участі особи.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я : О.В. Бірса