Справа №585/1265/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Яковець О. Ф.
Номер провадження 33/788/216/17 Суддя-доповідач - Макаровець А. М.
Категорія - Порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2017 року, за якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 320 грн. судового збору в дохід держави,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення за наступних обставин, так ОСОБА_3 будучи керівником ТОВ «Румікуб» порушено ведення податкового обліку, а саме занижено податок на додану вартість в сумі 80 708 грн. 68 коп., в т.ч.: березень 2015 року - 3226 грн. 40 коп., липень 2015 року - 32 990 грн. 28 коп., вересень 2016 року - 15 492 грн. 00 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 здійснив порушення податкового обліку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить:

- скасувати постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05травня 2017 року;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- в судовому засіданні не був, про постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2017 року стало відомо 18 травня 2017 року, коли отримав копію вказаної постанови. Оскільки постанову судді отримав через 2 дні після закінчення 10 - денного строку на оскарження, тому вважав строк пропущеним з поважної причини;

- суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, оскільки прийняв оскаржувану постанову у його відсутність та при наявності зареєстрованого 05 травня 2017 року в канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з оскарженням податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2017 року № до Сумського окружного адміністративного суду, що підтверджується ухвалою цього суду від 04 травня 2017 року по справі № 818/650/17 про відкриття провадження;

- при прийнятті постанови судді не виконано вимоги ст. 283 КУпАП, так як не розкрито об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП, не зазначено які саме порушення вчинено і в чому вони полягають;

- господарські операції між ТОВ «Румікуб» та ТОВ «Текстиль - Маркет», ТОВ «АМЛАК» підтверджуються первинними документами: податковими і видатковими накладними, платіжним дорученням, договором поставки від 18 березня 2015 року № 71 та договором поставки від 21 квітня 2016 року № 17/04-1/16, рахунками фактури;

- сертифікаційні документи на товар, які не містять відомостей про учасників та умови господарської операції з поставки, не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції, сертифікати якості та товарно - транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів;

- в акті перевірки ніде не було зазначено, що товар отриманий від ТОВ «АМЛАК» та ТОВ «Текстиль - Маркет»: взуття, рукавички, каски, мило, було доставлено через перевізника ТОВ «Делівері» та ТОВ «Нова пошта» замовникам.

13 червня 2017 року від ОСОБА_3 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів та розгляду справи у його відсутність.

Так, ОСОБА_3 просив долучити:

- копію постанови Сумського окружного по справі № 818/650/17;

- копія наказу на відрядження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З врахуванням вищезазначених вимог закону, строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 05 травня 2017 року закінчувався 15 травня 2017 року, проте, апеляційна скарга ОСОБА_3 надійшла 23 травня 2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Роменського міськрайонного суду Сумської області (а.с. 50).

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, апелянт посилається на те, що копію постанови він отримав 18 травня 2017 року.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що на адресу ОСОБА_3 була направлена постанова судді районного суду від 05 травня 2017 року (а.с. 47), яку він отримав, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, 18 травня 2017 року (а.с. 49).

За таких обставин, а також з врахуванням того, що ОСОБА_3 не був присутнім в суді першої інстанції при розгляді адміністративної справи відносно нього, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, при тому що апеляційна скарга була направлена апелянтом в 10 - ти денний строк з дня отримання ним копії постанови.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення його прав та ст.ст. 268, 280 КУпАП суддею, зокрема оскільки він заявив клопотання про відкладення розгляду справи про те суддя не дивлячись на наявність клопотання розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП відносно ОСОБА_3, було розглянуто у відсутність останнього, оскільки в судове засідання він не з'явився.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи наявне клопотання про перенесення дати розгляду справи (а.с. 40) до якого було долучено ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду Сумського окружного адміністративного суду (а.с. 41) та довіреність на підтвердження повноважень ОСОБА_3 відносно ТОВ «РУМІКУБ» (а.с. 42).

Зі звукозапису судового (а.с. 48) від 05 травня 2017 року вбачається, що суддя оголосивши клопотання ОСОБА_3 та відмовляючи в його задоволенні не навів жодного обґрунтування.

Крім того, це призвело до того, що в порушення ст. 280 КУпАП суддя не з'ясував всіх обставин по справі, що мають значення.

За таких обставин, при наявності клопотання про відкладення розгляду справи, розглянувши справу у відсутність ОСОБА_3 суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до порушення прав останнього, які передбачені ст. 268 КУпАП та вимог ст. 280 КУпАП.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, з приводу не розкриття об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, не доведеності фіктивності господарських операцій, не спростованості наявності первинних бухгалтерських документів, не спростованості, що вказаний товар доставлявся до покупців транспортними компаніями вони також заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення крім іншого повинні бути вказані час, місце вчинення правопорушення, його суть, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення № 19 від 29 березня 2017 року не відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що відбулося заниження податку на додану вартість в сумі 80 708 грн. 68 коп., в тому числі: березень 2015 р. - 32 226 грн. 40 коп., липень 2015 р. - 32 990 грн. 28 коп., вересень 2016 р. - 15 492 грн. 00 коп., порушення ведення податкового обліку (акт № 77/18-28-14-05-20/38976418/29 від 03.03.2017 р.) (а.с. 3), тобто протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в ньому не зазначені які саме нормативні акти були порушенні, оскільки за змістом вбачається, що стаття носить бланкетний характер, так як передбачає відповідальність за порушення ведення податкового обліку, але не визначає, якого роду порушення має бути і яким законом воно встановлюється, тобто в протоколі відсутнє посилання на спеціальну норму Закону.

Крім того, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Однак, визнаючи ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суддя у постанові як на докази його винуватості послався на: протокол про адміністративне правопорушення, витяг з акту перевірки, виписку з ЄДР щодо ТОВ «Румікуб», при цьому по справі залишилися не з'ясовані й інші обставини, які мають істотне значення для прийняття рішення.

Поза увагою суду залишилося питання щодо результатів оскарження податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумській області від 20 березня 2017 року № про збільшення ТОВ «Румікуб» суми грошового зобов'язання за ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 100 885 грн. (80 707 грн. основний платіж; 20 177 грн. штрафні (фінансові) санкції), оскільки в справі є дані про відкриття провадження в окружному адміністративному суді.

При цьому, підставою для складення вище зазначеного податкового повідомлення - рішення і протоколу про адміністративне правопорушення, в даній справі, став один і той самий акт перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час оскаржується податкове рішення-повідомлення в адміністративному порядку і адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Румікуб» до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 20 березня 2017 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Румікуб» суми грошового зобов'язання за податком на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 100885 грн., із них за основним платежем - 80708 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 20177 грн.

Також, заслуговує на увагу і та обставина, що податковий ревізор - інспектор встановлюючи «безтоварність господарських операцій» між ТОВ «Румікуб» та ТОВ «Амлак» й ТОВ «Текстиль - Маркет» надав правову оцінку господарським відносинам з контрагентами контрагентів ТОВ «Румікуб».

Але оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до абзацу 14 п. 3 листа ВАСУ від 02 червня 2011 року № 742/11/13-11 не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, укладені договори ТОВ «Румікуб» з ТОВ «Амлак», ТОВ «Текстиль Маркет» та виконання умов, вище зазначених договорів підтверджується наведеними первинними документами у акті перевірки (а.с. 4 - 17), до яких зауважень у органів фіскальної служби не було.

Про фактичне виконання договорів свідчать первинні бухгалтерські документи та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», п. 2.4. ст. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Звертає на себе увагу той факт, що відсутність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача товарно - транспортних накладених не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами.

Вказана правова позиція була висловлена в ухвалі ВАСУ від 15 грудня 2016 року № К/800/15642/14.

Свою правову позицію стосовно виплат по ПДВ висловив і Європейський суд з прав людини у п. 70 рішення від 22 січня 2009 року у справі «Булвес АД проти Болгарії» зазначивши, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все - таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки, який був основою для складання податкового повідомлення-рішення не являються безспірним доказом вини ОСОБА_3 в порушенні, передбаченому ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а тому висновок суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є передчасним.

З огляду на викладене, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та не спростованості здійснення ТОВ «Румікуб», очолюваним ОСОБА_3, основного виду економічної діяльності, передбаченого випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (а.с. 22), апеляційна скарга підлягає задоволення, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн., стягнуто судовий збір 320 грн. в дохід держави - скасувати, а провадження в справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163 - 1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.