АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Хмельницької області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11 грудня 2016 року, о 19 год. 15 хв., ОСОБА_2 керувала автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_1 по вул. Дмитрівській, 7, в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, яке виражалось запахом алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, забарвленням обличчя. Огляд на стан сп'яніння проведено за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Такими діями ОСОБА_2 порушила вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначала, що не керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, натомість після вживання лікарських препаратів, у тому числі які містять спиртову основу, рухаючись на роботу у нічну зміну, зупинилась на стоянці біля школи, в якій навчається її донька. На місці зупинкидо неї під`їхали працівники патрульної поліції, та інспектором поліції було винесенопостанову про накладення на неї адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після цього, на вимогу працівників поліції, вона пройшла огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». При цьому, їй не дали для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку на вказаний прилад, та не повідомили правил проведення такого огляду.

Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, вона належним чином не ознайомилась з його змістом, та була впевнена, що технічний прилад зафіксував негативний результат тестування на стан сп'яніння.

Крім того зазначала, що згідно данихпротоколу про адміністративне правопорушення, його складено за 5 хвилин до зупинки її транспортного засобу, та у протоколі відсутні прізвища та підписи свідків.

Також посилалась на те, що дані постанови судді місцевого суду щодо визнання нею винуватості у судовому засіданні, не відповідають дійсності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 11 грудня 2016 року, у відповідності до якого, 11 грудня 2016 року, о 19год. 15 хв., ОСОБА_2 керувала автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Дмитрівській, 7, у м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», у присутності двох свідків /а.с. 2/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 0,35 проміле /а.с. 3/; даними акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, у зв'язку з виявленими ознаками: запахом алкоголю з порожнини рота, забарвленням шкіриобличчята нечіткою мовою, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено огляд ОСОБА_2на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становить 0,35 проміле /а.с. 4/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що вона належним чином не була ознайомленазі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, та їй при проведенні огляду на стан сп'яніння не було роз'яснено правила проведення такого огляду, спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі якого наявний підпис ОСОБА_2 про ознайомлення зі змістом протоколу, та про роз'яснення їй прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про свідків, не відповідають даним наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення, у якому вказані прізвища, ім`я, по батькові свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, їх місце проживання та підписи.

Розбіжності в даних про час складення протоколу про адміністративне правопорушення (19 год. 10 хв.) та час проходження огляду на стан сп'яніння, зазначений у роздруківці приладу «Драгер» (19 год. 15 хв.), не свідчать про неналежність чи недопустимість вказаних доказів, та не спростовують висновку судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, зауважень чи заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан сп'яніння чи процедури огляду за допомогою пристрою «Драгер», у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлювала, натомість зазначила про згоду із викладеними у протоколі даними.

Як убачається з постанови судді місцевого суду, у судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушеннявизнала повністю.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скаргиОСОБА_2 висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник