АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/28/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Коршун І.О., з участю апелянта ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та переглянувши представлені відеоматеріали, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року -

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збіру у розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.09.2016 року о 04-45 годині ОСОБА_2 керував автомобілем Опель Вектра, д.р.н. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, порушивши своїми діями п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що судом не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначив, що він відмовився від проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля у зв'язку з недовірою показників пристрою, а проїхати з ним до наркоцентру для проведення дослідження працівники поліції відмовились.

Крім того, вказує, що суд безпідставно не прийняв як доказ висновок медичного огляду, який він пройшов самостійно.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта, який просив про задоволення його апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 13.09.2016 року їх було залучено працівниками поліції у якості свідків того, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №415403 від 13.09.2016 року; поясненнями свідків; розпискою ОСОБА_5, про те, що вона 13.09.2016 року отримала технічний паспорт на автомобіль Опель Вектра, д.р.н. НОМЕР_1 та зобов'язується не передавати право керування на автомобіль будь-яким особам, які знаходяться у алкогольному або наркотичному стані.

У судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто відеоматеріали з місця вчинення адміністративного правопорушення, які також не спростовують висновків судді про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки з них вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_2 проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та у закладі охорони здоров'я, на що останній не давав своєї згоди.

Суд першої інстанції не взяв до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2272 від 13.09.2016 року, виданий КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер».

З таким висновком районного суду погоджується і апеляційний суд, оскільки відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином, вищезазначений висновок КЗОЗ «Обласного наркологічного диспансеру», винесений з порушенням і його не можна визнати беззаперечним доказом відсутності у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року по справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило