Провадження №3/428/55/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Макаренко І.Г.,

при секретарі Циганок А.В.,

правопорушника ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з ДПП УПП в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює ФОП, мешкає за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 71ж/71, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2016 року, о 16-16 г., ОСОБА_1 в м. Сєвєродонецьк, керуючи транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, був зупинений інспектором роти № 1 БПП у м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ГУНП у Луганській області ОСОБА_3, та у якого, під час спілкування, виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме хитка хода, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук. У звязку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння на місяці зупинення транспортного засобу, або у медичному закладі. Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння у присутності свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 28 жовтня 2016 року його машина стояла біля бару «Пяний рак». У машині був тріснутий бампер. Він вийшов з бару та сів до машини. Підїхав поліцейський патруль. Попросили надати документи. При собі був лише технічний паспорт на транспортний засіб. Для встановлення його особи йому було запропоновано проїхати до міськвідділу поліції. Крім того, йому запропонували пройти алкотестер Драгер на місці зупинення транспортного засобу. Однак він декілька разів дув у трубку, яка нічого не показувала. У медичний заклав він не поїхав. Понятих при цьому не було. Поняті зявились, коли складали протокол, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 28 жовтня 2016 року його запросили бути понятим, на що він погодився. У його присутності поліцейській пропонував водію пройти алкотестер. Водій дув, але в нього не виходило, алкотестер нічого не показував. Про те, що пропонували їхати водію у лікарню, не чув. Так як поспішав то підписав те ще дали та поїхав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 28 жовтня 2016 року він побачив засоби спец сигналу та підійшов подивитись. Побачив ОСОБА_1, якому пропонували продути алкотестер. У ОСОБА_1 нічого не виходило. Крім того, у ОСОБА_1 при собі не було документів, тому ОСОБА_1 повезли до міськвідділу поліції для встановлення його особи. В лікарню ОСОБА_1 їхати відмовився.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він працює патрульним поліцейським. 28 жовтня 2016 року був на чергуванні. Їх екіпажу надійшла інформація про транспортний засіб, водій якого ймовірно перебуває у стані алкогольного спяніння. Вони підїхали до бару «Пяний рак». Побачили автомобіль, якій відїжджав, заблокували його. Він запросив водія надати документи. Під час бесіди підтвердились підозри щодо стану спяніння водія. Водій відмовився проходити алкотестер Драгер на місці зупинення транспортного засобу, а також їхати у лікарню. Спочатку водій погодився пройти алкотестер, однак водій не виконував тих дій, які були потрібні для проходження алкотестеру, тобто належним чином не дув у надані пристрої, а отже фактично саботував проходження огляду. Так як у водія не було документів, проїхали разом з ним у міськвідділ дляв встановлення його особи. Особу булло встановлено як ОСОБА_1

Вислухавши правопорушника та свідка, дослідивши матеріали справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Як встановлено у судовому засіданні, та про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145106 від 28 жовтня 2016 року, складений у присутності ОСОБА_1, 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1, о 16-16 г., при зупиненні його, як водія транспортного засобу «KIA Sportage», д/н НОМЕР_2, відмовився на законні вимоги патрульних поліцейських пройти передбачений законом порядок на визначення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою тесту «Драгер» та у медичному закладі, оскільки були обґрунтовані дані, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння. Про дані обставини свідчать пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які надані ним у судовому засіданні, та які повністю підтверджуються наданими записами з нагрудних індивідуальних камер патрульних поліцейських, які залучені до матеріалів справи, та які було вивчено у судовому засіданні. А саме, даними відеозаписами зафіксовано як патруль зупинив транспортний засіб, з якого вийшов чоловік, прізвище, імя та по батькові якого, пізніш, було встановлено як ОСОБА_1, та який є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, який був присутнім у судовому засіданні та заперечував дані факти.

Також наданий відеозапис підтверджує відмову ОСОБА_1 виконувати вимоги працівників поліції та проходити огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу та у медичному закладі.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю по закінченню на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Оскільки обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, мали місце 28 жовтня 2016 року, а на час розгляду справи, з урахуванням забезпечення явки правопорушника у судове засідання та передбаченого законом права на захист, строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 2 ст. 38 КУпАП, закінчились, тому провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП через закінчення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак провадження щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на час розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко