АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2053/2017 Суддя у І-й інстанції: Федосєєв С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 29 квітня 2017 року о 21 годині керував автомобілем «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Центральна в с. Клавдієво Бородянського р-ну Київської обл., з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову щодо невинуватості скаржника.

Вказує на порушення судом прав ОСОБА_3, передбачених ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що у справі немає жодного доказу вини ОСОБА_3, окрім протоколу від 29 квітня 2017 року складеного працівниками поліції, який на думку захисту, є незаконним та складеним із порушеннями діючого законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 177998 від 29 квітня 2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку, а також від підписів та пояснень з цього приводу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_4. про те, що протокол від 29 квітня 2017 року є незаконним та складеним із порушеннями діючого законодавства України, то як вбачається з матеріалів справи, протокол щодо ОСОБА_3 складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Будь-яких доводів на спростування того, що водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку, в апеляційній скарзі не наведено.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі зазначених в апеляційній скарзі, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_4. щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко