Справа № 353/358/17
Провадження № 33/779/258/2017
Категорія ч. 3 ст. 41 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, з вищою освітою, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючу на посаді директора філії ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко», гр. України,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім п'ятсот) гривень, та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_2, працюючи на посаді директора філії ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко», вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки порушила законодавство про працю, а саме:

- ч. ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України: так як перевіркою проведеною у філії ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» встановлено фактичний допуск найманих працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин.

Відповідно до вимог ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, з 5 працівниками на організацію збору молока було укладено цивільно-правові договори, що мають ознаки трудових договорів, а саме:

- з ОСОБА_3 було укладено цивільно-правовий договір з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року;

- з ОСОБА_4 було укладено цивільно-правовий договір з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року;

- з ОСОБА_5 було укладено цивільно-правовий договір з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року;

- з ОСОБА_6 було укладено цивільно-правовий договір з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року;

- з ОСОБА_7 було укладено цивільно-правовий договір з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року.

Більшість договорів ЦПХ укладались у березні 2017 року та переукладались у квітні 2017 року.

Згідно з наведених вище договорів ЦПХ наймані працівники у філії ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» виконували певні функції за конкретною посадою (приймальник молока), а не індивідуально визначеною роботою, результати якої можуть оформлятися актами здавання-приймання виконаних робіт (надання послуг), на підставі яких проводиться їх оплата.

Отже, перевіркою встановлено, що директор філії ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» ОСОБА_2 здійснила фактичний допуск 5 працівників до роботи без належного оформлення трудового договору. За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не цивільно-правовий договір. Працівники виконують певні функції за конкретною посадою. Укладати цивільно-правові договори при наявності ознак трудових відносин не можна. Договори ЦПХ укладаються не на термін, а на виконання певного об'єму робіт. На умовах цивільно-правових договорів можна виконувати ті роботи, що можуть бути завершені конкретним результатом. Тож, вчинені директором філії ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» ОСОБА_2 правочини є удаваними. А за такими правочинами відносини регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В поданій на вказане рішення судді апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Мотивує свою позицію тим, що судом не було враховано того, що виявлені службовими особами управління порушення законодавства про працю філією були усунуті та у встановлений строк, нею повідомлено начальника управління, як це вимагалось у приписі. За таких обставин, на її думку, суд повинен був врахувати це як обставину, що пом'якшує відповідальність (ст. 34 КУпАП) та не притягувати її як посадову особу (директора філії) до встановленої законом відповідальності у відповідності до п. 28 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою КМУ від 26 квітня 2017 року № 295.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 подала додаткові пояснення до апеляційної скарги на постанову судді. Вказує, що висновок Управління Держпраці в Івано-Франківській області за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про працю в філії в частині порушення ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України є безпідставним і таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах. Не погоджується з рішенням суду з визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП. Вказує, що не дано належної оцінки договорам цивільно-правового характеру, укладеними філією з окремими громадянами на предмет збору молока. Зазначає, що не було враховано те, що посади «Приймальник молока» не було передбачено штатним розписом філії, відповідно до укладених цивільно-правових договорів зазначені в них фізичні особи фактично займались наданням послуг з організації збору молока для філії, для таких осіб не було створено робочих місць, на них не розповсюджувались Правила внутрішнього трудового розпорядку, з ними не проводились інструктажі з охорони праці, оскільки передбачену договором роботу вони виконували на свій ризик, на таких працівників не вівся табель робочого часу, їм не виплачувалась заробітна плата, а винагорода, яка залежала від кількості зібраного молока. Наголошує, що ці аргументи не були враховані суддею суду першої інстанції. На її думку, суд першої інстанції помилково визнав її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, так як згадані у протоколі № 09-19-0102/239 фізичні особи в жодному разі не допускались до роботи без оформлення трудового договору, вони виконували роботу, передбачену цивільно-правовими договорами. Факти їх укладення не заперечуються перевіряючими.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якій роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, клопотань від неї не надходило.

ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та письмових доповнень до неї з мотивів, викладених у них, просить постанову судді відносно неї скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу з доповненнями необхідно задовольнити, постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що цих вимог закону суддею у повній мірі дотримано не було.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Так, ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Стаття 24 КЗпП України, в свою чергу, встановлює порядок укладення трудового договору.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, не є обґрунтованим, оскільки не підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами по справі.

Надання послуг громадянином може здійснюватись як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема, на підставі цивільно-правового договору.

Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з ОСОБА_7 філією ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» було укладено цивільно-правові договори, які укладені за їх вільним волевиявленням, та в яких сторони досягли всіх істотних умов щодо виконуваної роботи.

Посадова особа, яка склала протокол № 09-19-0102/239 від 28 квітня 2017 року, зазначає в ньому, що такі правочини є удаваними.

Згідно з ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В той час, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що вищевказані укладені цивільно-правові договори є удаваними.

В межах справи про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості визнати цивільно-правові договори між фізичними особами та філією ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» удаваним. Спір щодо правомірності укладеного договору (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено, чи іншої заінтересованої особи.

В матеріалах справи відсутні рішення суду, якими було б встановлено, що правочини (цивільно-правові договори) були вчинені сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Також відсутні рішення суду про встановлення їх нікчемності або про визнання недійсними. Недійсність таких угод прямо не передбачена законом.

В той час, відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вважаю доводи апеляційної скарги з доповненнями про те, що суд не вжив вичерпних заходів для з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення слушними, а висновки суду першої інстанції щодо обставини події, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вважаю, що сукупністю досліджених доказів по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а наявні в матеріалах справи цивільно-правові договори між фізичними особами та філією ПП «Альма-Віта» «Тлумач-Молоко» не визнано у встановленому законом порядку удаваним, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тому постанову судді належить скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не впливають на наведені вище висновки апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 41КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло