АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1268/17 Справа № 185/7227/17Головуючий у 1 й інстанції - Самоткан Н. Г. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Соколова В. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, інваліда третьої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 24 серпня 2017 року о 19.50 год. по вул. Дніпровській у м. Павлограді водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (в'ялість, почервоніння очей, тремтіння рук, неадекватна поведінка) та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп'яніння у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків (протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 182833 від 24 серпня 2017 року), у зв'язку з чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, суд першої інстанції не звернув увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано саме який огляд повинен був пройти правопорушник (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) на вимогу поліцейського.

Разом з тим апелянт зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП, порушено порядок огляду на стан сп'яніння та данні підстави надають можливість вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки він отриманий з порушеннями.

Також особа що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що на думку ОСОБА_2 є порушенням п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обґрунтовуючи свою позицію апелянт зазначає, що в порушення вимог ч.1 ст. 265-2 КУпАП, транспортний засіб повинен був евакуйований на спеціальний майданчик або стоянку, відповідно до положень п.4 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках.

На думку апелянта, виданий працівниками поліції тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, у протоколі ніде не відображено, що свідчить працівники поліції не вбачали підстав для тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки не було ознак наркотичного сп'яніння.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не викликав в судове засідання свідків та належним чином їх не допитав, тому не мав права у постанові суду посилатися на їх покази, у зв'язку з тим ОСОБА_2 вважає що суд першої інстанції поверхнево та формально розглянув матеріали провадження та постановив незаконну постанову.

Вислухавши особу що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом поліцейського СРПП № 3 Павлоградського ВП ст.сержант поліції Черватюка К. О., в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення; відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які були запрошені працівниками поліції в якості свідків щодо відмови водія ОСОБА_2 від проходження перевірки на стан сп'яніння, так як 23.08.17 року ОСОБА_2 вживав наркотичні засоби (коноплю).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейського та свідків, по справі не вбачається.

Крім того, апелянт у протоколі та поясненнях про адміністративне правопорушення власноручно зазначив, що відмовляється їхати до лікарні оскільки вживав коноплю (канабіс), що фактично спростовує його доводи в апеляційній скарзі, проте що працівники поліції не зазначили який саме медичний огляд буде проведено.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до вказаного протоколу йому було роз'яснено його права та обов'язки, та надано можливість надати пояснення у протоколі.

Також працівники поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №182833 від 24.08.2017 року зазначили, що видали тимчасовий дозвіл про керування транспортним засобом № НОМЕР_2, у чому особисто розписався правопорушник ОСОБА_2, у зв'язку з чим його доводи зводяться до можливості уникнути відповідальності.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №182833 від 24.08.2017 року, особисто правопорушником ОСОБА_2 зазначено про вживання ним коноплі (канабіс), що не було спростовано в суді апеляційної інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказах, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч