Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює водієм у таксі «Форсаж», мешкає за адресою: м. Маріуполь, пр.. МираАДРЕСА_1,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 016130 від 22.08.2017 р. ОСОБА_2 22.08.2017 року о 02:20 год. в м. Маріуполі на перехресті пр. Металургів та Приморського бульвару керував автомобілем ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниця ока не реагує на зміну світла), від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння в Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУ пАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В своїй апеляційній скарзі правопорушник просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції присутній не був, проте в постанові суду зазначено, що він був присутній та давав пояснення по справі, проте це не відповідає дійсності. У звязку з цим, вважає, що суд передчасно прийшов до висновку про його винність у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки якщо б він був присутній в судовому засіданні, то зміг би скористатися своїми правами для неупередженого розгляду справи. Свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП за вказаних у протоколі обставин заперечує.

Під час апеляційного перегляду провадження ОСОБА_2 пояснив, що в суд він прийшов 17.10.17 року, був запрошений до судді, пояснив що визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП за вказаних в протоколі обставинах, вважав, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього буде розглянута судом 18.10.17 року в 11 год, оскільки на цей час отримав судову повістку, тому звернувся до канцелярії суду з клопотанням про відкладення розгляду справи через необхідність скористатися правовою допомогою. Прибувши до суду 18.10.17 року, йому стало відомо, що справа судом розглянута та 17.10.17 року винесено відповідну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Фактично 22.08.17 року о 2.20 годин його зупинили працівники поліції під час керування автомобілем ВАЗ 2104, висловили свої підозри у вживанні ним наркотичних засобів, він погодився скласти пояснення про вживання ним каннабісу, хоча фактично не вживав наркотиків, в наркологію їхати відмовився, оскільки була ніч і він хотів скоріше доїхати додому.

Свідок - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 22.08.17 року о 2 години ночі ОСОБА_2 був у нього вдома в гостях. В ночі вони разом підішли до автомобіля ВАЗ 2104, який належав ОСОБА_2 та знаходився на кільці пр-та Металургів з Приморським бульваром щоб забрати документи з машини. ОСОБА_2 фактично автомобілем не керував. У цей час приїхали працівники поліції та декілька осіб в масках, вони стали наполягати на тому, що ОСОБА_2 керував ТЗ у стані наркотичного сп»яніння, працівники поліції склали протокол, після чого їх відпустили.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу, просили закрити провадження за ст. 38 КУпАП, свідка, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного або наркотичного спяніння, а також за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2С, у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями понятих свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, достовірність та правдивість яких не викликає у суду сумніву, поясненнями ОСОБА_2, в яких на час затримання 22.08.17 року він визнавав, що вживав каннабіс, в наркологію їхати відмовився, а також його поясненнями в суді, оскільки він не заперечував факту того, що 17.10.17 року він був Жовтневому райсуді м. Маріуполя та давав суду такі пояснення, хоча і просив відкласти розгляд справи на інший час, через необхідність скористатися правовою допомогою. Пояснення ОСОБА_2 під час апеляційного перегляду провадження у яких він заперечував факт керування ТЗ 22.08.17 року у стані наркотичного сп»яніння, вважаю обумовленим позицією захисту. Суд відкидає пояснення свідка ОСОБА_6Д, оскільки обставини, які повідомив свідок під час апеляційного перегляду справи не узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_2, який не заперечував в суді факту керування ним транспортним засобом 22.08.17 року.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_2С, скористався своїми правами, передбаченими ст. 268,280 КпАП України, зокрема правовою допомогою при складанні апеляційної скарги та в суді, давав пояснення на свій захист, заявляв клопотання, свою провину заперечував, проте не повідомив суду переконливих доводів у спростування своєї вини або обставин, які б не були проаналізовані судом при прийнятті судового рішення, потребували б додаткової перевірки або могли б вплинути на винесення іншого процесуального рішення по справі.

Доводи захисника про те, що при затриманні ОСОБА_2 працівники поліції діяли поза межами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої в Міністерстві юстиції 11.11.15 року, запропонувавши ОСОБА_2 обстеження в медичному закладі без проведення огляду на місті за допомогою газоаналізатора «Драгер», вважаю безпідставними, оскільки згідно розділу другому вказаної Інструкції, проведення огляду поліцейськими за допомогою газоаналізатора «Драгер» здійснюється у разі виявлення ознак алкогольного, а не наркотичного сп»яніння, як було у даному випадку.

Постанова щодо притягнення ОСОБА_2С, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП була винесена судом у межах строків накладення адміністративного стягнення, тому підстав для задоволення вимог правопорушника в частині закриття провадження по справі за ст. 247 ч.1, ст. 38 КпАП України також не вбачається.

Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2С - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: