Номер провадження: 33/785/135/17
Номер справи місцевого суду: 507/1190/16-п
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2, на постанови Любашівського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року та 13.12.2016 року по справі відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого комбайнером ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та про виправлення описки,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та на нього накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушенняз числа вчинених у виді штрафу в розмірі 350 грн., а також стягнутий судовий збір по справі.

Відповідно до постанови суду, 20.08.2016 року, приблизно о 16:30 годині, по вул. Незалежності в с. Троїцьке Любашівського району Одеської області, ОСОБА_2, керуючи комбайном «JOHN DEERE W 50», державний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на дерев'яну опору ліній електропередач. Внаслідок ДТП опора ЛЕП отримала механічні пошкодження. Окрім того, ОСОБА_3 після вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди 20.08.2016 року, залишив місце ДТП.

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року виправлені описки, допущені в постанові суду 1-ої інстанції від 17.11.2016 року, а саме у вступній описовій, мотивувальній та резолютивній частинах постанови Любашівського районного суду Одеської області № 507/1190/16-п від 17.11.2016 року замість «ОСОБА_2» вказати «ОСОБА_2».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- поза увагою суду залишилось те, що прізвище скаржника є ОСОБА_2, але протокол про адміністративне правопорушення складено та постанова суду винесена відносно особи на прізвище ОСОБА_2;

- в складеному протоколі про адміністративне правопорушення АП2 № 157093 не зазначено який саме пункт правил дорожнього руху порушений (відповідна графа не заповнена), жодних правил дорожнього руху він не порушував, пошкоджень не допускав, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП ;

- працівниками поліції, в порушення вимог п. 1 розділу 8 наказу МВС України "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" від 07.11.2015 № 1395 схема місця ДТП повинна бути обов'язково підписана ОСОБА_2, але вона взагалі не складалась та ним не підписувалась;

- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає встановленому зразку, тому не може бути використано як доказ вини. Зазначений протокол та пояснення в ньому про визнання вини, він написав під тиском інспекторів поліції, оскільки спілкування в нічний час доби з поліцейськими, негативно впливало на його сприйняття реальності;

- матеріали справи не містять жодних інших фото- відео- доказів, які б свідчили наявність пошкоджень на комбайні, наявність слідів зіткнення з електричною опорою, номер електричної опори, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть вважатись як доказ вини, бо дані особи ніколи не засвідчували, що цим комбайном керував саме ОСОБА_2

За таких обставин, ОСОБА_2просив скасувати оскаржувану постанову суду та провадження по справі закрити.

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_2 зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав поштою лише 25.11.2016 року, тому просив поновити йому строк на оскарження постанови.

В судове засідання суду апеляційної інстанції призначене на 10 год. 30 хв. 13 січня 2017 року ОСОБА_2 не з'явився, хоча про час і місце його проведення був поставлений у відомість належним чином, (наявне поштове повідомлення про вручення судової повістки) клопотань про відкладення розгляду справи не надав, тому відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливим розглянути апеляційні скарги ОСОБА_2 за його відсутності на підставі доводів викладених в них.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, та матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявний супровідний лист про направлення 18.11.2016 року ОСОБА_2 копії постанови суду, яка ним отримана 25.11.2016 року.

З метою дотримання процесуальних прав апелянта на допуск до суду, строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд 1-ої інстанції вказаних вимог закону дотримався повністю та прийняв обґрунтоване та законне рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 вважає себе невинним у ДТП, що сталась через те, що на його комбайні відсутні пошкодження та сліди зіткнення із опорою ЛЕП та відсутністю в матеріалах справи належних доказів його вини, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Дії водія ОСОБА_2 при викладених ним обставинах, регулювались зазначеними вище положеннями п.п.12.3 ПДР, у зв'язку з чим, в його діях, як володільця джерела підвищеної небезпеки - комбайна, міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчинення якого підтверджується перерахованими нижче доказами, які є належними та допустимими.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №157093 (а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№157094 (а.с.2);

-поясненнями ОСОБА_2 від 20.08.2016 року, які написані з його слів, та в яких він зазначив обставини вчинення ним наїзду на опору ЛЕП та залишення місця ДТП (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 20.08.2016 року (а.с.4-5);

-схемою місця ДТП (а.с. 6),

Отже суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував його за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна та за ст.122-4 КУпАП як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_2про те, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, безпідставними, оскільки він, підписуючи протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) повністю погодився з його змістом та не надав жодних зауважень до нього.

Стосовно доводів ОСОБА_2про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає встановленому зразку, тому не може бути використаний як доказ вини ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії АП2 №157093 (а.с.1), та серії АП2№157094 (а.с.2), які містяться в матеріалах справи відповідають вимогам ст.ст. 254, 256 КпАП України.

В судовому засіданні оглянуті оригінали всіх документів - пояснення ОСОБА_2, свідківДТП, схема ДТП, які містяться в матеріалах адміністративної справи, при ознайомленні та підписанні яких ОСОБА_2зауважень на дії працівників поліції при їх складанні не мав. Зазначені протоколи складались о 20 год. влітній період, що спростовує доводи апелянта про їх складання у нічний час доби та його неправильне сприйняття їх змісту.

Також вказані вище протоколи про адміністративне правопорушення містять пункти ПДР, порушення яких інкримінуються ОСОБА_2.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що вказані протоколи про та інші матеріали справи складені з порушенням вимог законодавства, його прав, оскільки в матеріалах справи містяться оригінали протоколів, в межах яких, з урахуванням пояснень учасників процесу суд розглядає вказані матеріали.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що оскільки схема ДТП на місці не складалась, ним не підписувалась, тому не може бути доказом по справі, оскільки ОСОБА_2 з місця ДТП поїхав, протоколи складались після встановлення його особи о 20 год., в той час, коли схема ДТП складалась о 19 год. до встановлення особи, причетної до ДТП.

Натомість, апеляційний суд вважає голослівними доводи апелянта про порушення допущенні працівниками поліції вимог п. 1 розділу 8 наказу МВС України при складанні схеми місця ДТП з посиланням на те, що вона повинна бути обов'язково підписана ОСОБА_2, оскільки відповідно до пункту 8 розділу 8 зазначеної Інструкції: якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу патрульної поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП.

Тому, оскільки ОСОБА_2 самовільно залишив місце ДТП та його особа та причетність до вказаного правопорушення були встановлені працівниками поліції після огляду місця події та відібрання пояснень у свідків, тому дана схема була складена за його відсутності з урахуванням зазначених вимог Інструкції.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

При цьому, вимоги апелянта про скасування постанови Любашівського райсуду Одеської області від 13.12.2016 року про виправлення описки в прізвищі апелянта положеннями чинного КУпАП не передбачені, оскільки дана постанова не є остаточним рішенням по справі та апеляційному оскарженню не підлягає.

З огляду на це, доводи ОСОБА_2 про неправильність встановлення його особи, у зв'язку з невірним написанням прізвища спростовуються матеріалами справи, та на думку апеляційного суду є технічною помилкою, яка не впливає на ступінь доведеності його вини у вчинених правопрушеннях.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому не має підстав для скасування постанови в частині наявності в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, проте мотивувальна частина постанови підлягає зміні.

Разом з тим, постанова суду також підлягає зміні в частині накладеного стягнення, яке не погіршує становище правопорушника, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Санкції ст.ст. 122-4, 124 КУпАП України передбачають накладення стягнення у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Також, остаточне стягнення повинно призначатись за правилами ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Сукупність письмових доказів, наявних в матеріалах справи дають всі передбачені законом підстави встановити наявність адміністративних правопорушень та винність даної особи, а саме ОСОБА_2 у їх вчиненні.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 283, 293 ч.1 п.1, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Любашівського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року - задовольнити частково.

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 17.11.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушеннь передбаченних ст.ст. 122-4, 124 КУпАП- змінити.

Перший абзац мотивувальної частини вказаної постанови викласти в наступній редакції: «20.08.2016 року, приблизно о 16:30 годині, по вул. Незалежності в с. Троїцьке Любашівського району Одеської області, ОСОБА_2, керуючи комбайном «JOHN DEERE W 50», державний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на дерев'яну опору ліній електропередач, чим порушив п. 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року. Внаслідок ДТП опора ЛЕП отримала механічні пошкодження. Окрім того, ОСОБА_2 після вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди 20.08.2016 року, залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10.а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».

Перший абзац резолютивної вказаної постанови викласти в наступній редакції:

«ОСОБА_2 притягнути до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- за ст. 122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн..

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_2 стягнення у вигляді у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.»

В іншій частині постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 р. про виправлення описки - повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца