Справа № 344/8181/17
Провадження № 33/779/357/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька м. Івано-Франківськ, вул. Сорохтея, 16а/87, непрацює, , громадянка України, -

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_2, 320 грн. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, 21.06.2017 року ОСОБА_2 о 08 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Надрічна, 4А, керувала транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, однак від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовилась. Таким чином, ОСОБА_2 допустила порушення п. 2.5 ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її необґрунтованість, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, на порушення працівниками патрульної поліції вимог Інструкції №1452/735 про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів затверджених наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 44/666, зокрема в тій частині, що їй не було запропоновано спочатку пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер, натомість працівники поліції одразу запропонували їхати в медичний заклад на освічення. Також ОСОБА_2 вказує, на незаконність проведення поверхневого огляду її та її транспортного засобу; вражає, що їй було завдано моральних страждань.

Апелянт вказує на те, що була повністю тверезою в момент зупинки транспортного засобу, і дану обставину може підтвердити свідок ОСОБА_3

Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт описує ряд подій, не пов'язаних з адміністративним правопорушенням за ч.1 ст.130 КУпАП, однак вважає, що працівниками поліції було принижено її честь, гідність та ділову репутацію.

З цих підстав, оскаржувану постанову просила скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Такі докази є і в матеріалах даної справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, рапортом працівника поліції.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції встановив всі дійсні обставини справи, навів у рішенні докази та надав їм юридичну оцінку

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненому адмінправопорушенні.

Що стосується посилання апелянта на порушення працівниками поліції Інструкції №1452/735 затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 44/666, то така втратила чинність, а тому доводи в цій частині не приймаються судом до уваги. Крім того, з адмінпротоколу, та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 мала ознаки наркотичного сп'яніння, а тому застосування приладу Драгер (на відсутність якого вказувала апелянт), в даному випадку є безпідставним, оскільки такий пристрій застосовується у випадку алкогольного сп'яніння.

Решта доводів апеляції ОСОБА_2 жодним чином не стосуються обставин пред'явленого їй адмінправопорушення, а тому не приймаються судом до уваги.

Жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1