АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/131/16-п Номер провадження 33/786/91/17 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 26 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Зіньківського району Полтавської області, українка, громадянка України, працююча начальником ПКПСРБУ міськрембуду №2, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що 04.01.2016 року, об 11.40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул.Жовтнева в м.Полтава, на перехресті з вул.Червоноармійська, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем „Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 ,який рухався назустріч. Внаслідок допущених водієм ОСОБА_2 порушень п.п. 12.1, 11.4 Правил дорожнього руху України автомобілі отримали технічні пошкодження, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про визнання поважними причини пропуску строку на оскарження та поновлення пропущеного строку, з огляду на те, що під час розгляду справи присутня не була, а копію постанови суду отримала 10.11.2016 року, а тому не мала змоги, в передбачені законом строки, оскаржити вказану постанову.

Окрім того, просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із вчиненням дій в стані крайньої необхідності, у відповідності до ч.4 ст.247 КУпАП.

Вказує, що притягнення її до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Судом невірно розтлумачено пояснення захисника та водія ОСОБА_2 у звязку із чим в ухвалі про призначення судової автотехнічної експертизи неправильно зазначено обставини події та вихідні дані.

Зіткнення транспортних засобів стало підставою уникнення ОСОБА_2 наїзду на пішохода, який вийшов на проїзну частину у невідведеному для переходу дороги місці, тому її дії були обумовлені крайньою необхідністю з метою усунення небезпеки наїзду.

Висновок експерта є суперечливим, оскільки по кожному питанню, винесеному на вирішення експертизи, надано по два варіанти відповіді, які за своєю суттю дають різну оцінку діям водія.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, безпідставно взято до уваги відеозапис з камери спостереження магазину „Брусничка, відповідно до якого місце розташування пішохода взагалі не охоплюється радіусом фіксування, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Захисник ОСОБА_4 та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені про місце, день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явились.

Разом з тим, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 09.30 год. 03.02.2017 року. На вказану дату адвокат ОСОБА_4 зявилась, де в судовому засіданні заявила клопотання про виклик до суду експерта Полтавського відділення ХНДІСЕ ОСОБА_5, яке було задоволено.

У звязку із вказаним, розгляд справи було перенесено на 10.30 год. 13.02.2017 року, однак адвокат ОСОБА_4 та правопорушниця ОСОБА_2 не зявились, не надавши суду підтвердження поважність своєї відсутності.

Водночас, на розгляд справи зявився експерт ОСОБА_5, який надав суду заяву про підтримання висновків експертизи в повному обсязі.

Слухання справи було в черговий раз перенесено на 10.30 год. 27.02.2017 року, однак адвокат ОСОБА_4 та правопорушниця ОСОБА_2 повторно не зявились, не вказавши про причину своєї неявки.

Враховуючи, що належним чином підтверджуючих документів, які б вказували на поважність причин, які могли б заважати зявитися на розгляд справи, суду не надано, суд апеляційної інстанції критично відносить до такої процесуальної поведінки захисника та правопорушниці, яка вказує на навмисне зволікання розгляду справи, та, виходячи із принципу розумності, приходить до висновку про розгляд справи за відсутності ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положення ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушниці. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримала 10.11.2016 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, повинен повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.01.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на обєктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ст.124 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положення п.11.4 Правил вказують, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не впоралася з керуванням транспортного засобу та скоїла зіткнення з іншим автомобілем, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно схеми місця ДТП, зафіксовано місце зіткнення автомобілів, по відношенню до якого автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, шляхом гальмування та відповідно зіткнення із автомобілем „Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_2, зупинився на лівій зустрічній смузі руху по вул.Жовтневій. В свою чергу, від вказаного удару транспортний засіб „Шкода Октавіа, під керуванням ОСОБА_3, виїхав на узбіччя.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису, відзнятого за допомогою камер відеоспостереження магазину „Брусничка, розташованого по вул.Соборності в м.Полтава, перешкод, які могли б вплинути на рух автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, в період часу з 11.30 год. до 11.40 год. 04.01.2016 року, не вбачається, тому посилання апелянта стосовно відсутності охоплення камерою радіусу фіксування щодо розташування пішохода, є безпідставним.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями ОСОБА_3, який вказав, що керував автомобілем „Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_2, по вул.Жовтнева в напрямку площі Зигіна, де на перехресті з вул.Червоноармійською, на його смугу руху раптово виїхав транспортний засіб „ІЖ-2717, д.н.з. НОМЕР_3, та допустив подальше зіткнення.

Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №387/388 від 25.08.2016 року в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля „ІЖ-2717 ОСОБА_2 з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з ДТП.

Вказаний висновок повністю відображає механізм вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та вказує на дії, які повинна була виконати ОСОБА_2 для відвернення зіткнення. Дані, які б вказували на його сумнівність чи недостовірність в матеріалах справи відсутні.

Водночас, ОСОБА_2 ставить під сумнів висновок експерта з підстав невірного розтлумачення суддею пояснень захисника та водія ОСОБА_2 при винесенні ухвали про призначення експертизи. Однак, призначаючи експертизу суд виходив з клопотання адвоката ОСОБА_4 про призначення автотехнічної та трасологічної експертизи та поставив перед експертом, відповідно, задані захисником запитання.

Тому, вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак стану крайньої необхідності, вчинених нею з метою усунення небезпеки наїзду на пішохода, який вийшов на проїзну частину у невідведеному для переходу дороги місці, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Закриваючи провадження по справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції діяв у відповідності до положення ст.38 КУпАП, частина третя якої вказує, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення разом з доданими до нього матеріалами надійшов до суду 13.01.2016 року, а на момент розгляду справи, тобто 26.10.2016 року, строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, сплинув.

Окрім того, протокол про адміністративні правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КУпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закриття провадження по справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 26 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 26 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай