АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4299/17 Номер провадження 33/786/1026/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю порушника ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, в інтересах порушника ОСОБА_2, на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 3 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Полтава, вул. Воровського 26-а, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, робітник магазину «Сантехцентр», несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Як зазначив в постанові суддя, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 5 липня 2017 року о 23 год. 37 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Островського, 23, в м. Полтава з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. При цьому стверджує, що ОСОБА_2 погоджувався пройти огляд, проте поліцейські не надали йому такої можливості. Також звертає увагу, що патрульні поліцейські та свідок ОСОБА_4 не зявилися до суду і не змогли підтвердити викладені в протоколі обставини правопорушення. Вважає, що відсутні належні докази вини підзахисного, а дії поліцейських не відповідали вимогам закону.

Заслухавши захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, який стверджував, що погоджувався пройти огляд, проте поліцейські не надали йому такої можливості, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на доказах.

Відповідно до ст.280 КпАП України, о рган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та взагалі не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Крім того, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, суддя залишив поза увагою таке.

Відповідно до ст.266 КпАП України та п.6, п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №074178 від 6 липня 2017 року поліцейський ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, а також в ПОНД.

Проте такі обставини відмови порушника від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння не підтверджуються належними і допустимими доказами.

ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції наполягав на тому, що не заперечував проти огляду на стан спяніння, проте поліцейські не надали йому такої можливості.

Як вбачається з відеозапису події, поліцейський ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_2 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що той погодився, але вказував що не керував транспортним засобом.

При цьому поліцейський, після заперечення ОСОБА_2 обставин керування автомобілем, а не відмови від огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, не пропонуючи порушнику пройти такий огляд в закладі охорони здоровя, як того вимагають наведені норми закону, склав протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні місцевого суду підтвердив, що ОСОБА_2 спочатку заперечував проти огляду, а потім погодився його пройти, проте працівники поліції не надали йому такої можливості та склали відповідний протокол.

В судове засідання не зявилися свідки ОСОБА_4 і працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що унеможливлює перевірку їх письмових пояснень, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно з приписами ст.62 Конституції України.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії особи, навіть за умови відмови від проведення лише одного виду тестування під час такого огляду, складу правопорушення не утворюють.

Таким чином, враховуючи вище викладене, доводи порушника про відсутність у нього наміру ухилитись від огляду не спростовані.

Враховуючи, що суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а сама постанова не відповідає вимогам закону, оскаржуване рішення судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 3 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1