Справа № 211/63/17-п
Провадження № 3/211/96/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 січня 2017 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, начальника структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-за ст. 41 ч.1 КУпАП, -

встановив:

23.12.2016 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, складено протокол про адміністративне правопорушення №329/4.7-6, згідно якого 23.12.2016 року виявлено, що ОСОБА_2, будучи начальником управління структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» - посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю України та загальнообовязкове державне соціальне страхування, допустив порушення вимог ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: з 22.12.2016р. по 23.12.2016р. у Регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» структурному підрозділі «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» (далі - Криворізьке БМЕУ) проведена позапланова перевірка на підставі згоди Держпраці від 02.12.2016 № 12040/4.3/4.2-ДП-16 за зверненням ОСОБА_3 інваліда III групи з приводу неправомірно звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України. В ході документальної перевірки встановлено наступне: згідно до наказу від 30.11.2016 № 263/ос про припинення трудового договору ОСОБА_3 був звільнений з 30.11.2016 року за п.2 ст. 40 КЗпП України на підставі висновку медичної комісії від 30.09.2016 р., Акту про відмову від запропонованої роботи від 03.11.2016, рекомендованого листа керівництва Криворізького БМЕУ від 04.11.2016 р., згоди профкома - Протокол від 30.11.2016 №7/3. Відповідно до наданих документів - довідки від 21.12.2016 № 4049, розрахунку заробітної плати, виписки з рахунку Криворізького БМЕУ встановлено, що розрахункові кошти ОСОБА_3 виплачені несвоєчасно, а саме: 2500 грн. виплачено 01.12.2016р., 182,11 грн. виплачено 05.12.2016 р., вихідна допомога у розмірі трьох середньомісячних заробітків відповідно до умов п.3.1.16 Колективного договору Криворізького БМЕУ виплачено 23.12.2016р., чим порушені вимоги ч.1 ст. 116 КЗпПУ «При звільненні працівників виплата всіх сум,. що належать йому від підприємства, установи, організацій проводиться в день звільнення». При перевірці розрахункового листка звільненого працівника ОСОБА_3 О відсутнє нарахування середнього заробітку, в зв'язку з несвоєчасною виплаті розрахункових коштів, чим порушені вимоги ст. 117 КЗпПУ «У разі невиплаті день звільнення всіх коштів працівнику виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку».

Відповідно до умов ст. 18. Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» «...Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявності у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України...».

Згідно до умов ч. 3 ст.5 Закону України «Про охорону праці» «.. .Працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я..

В ч. 6 ст. 69 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначено «...Індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов'язковою виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності».

14.09.2016 року Саксаганською медико-соціальною експертною комісією (далі- МСЕК) були видані довідка МСЕК серія 12ААА №397629 від 14.09.2016р. про встановлення III групи інвалідності водію Криворізького БМЕУ ОСОБА_3 та індивідуальна програма реабілітації (далі - ІПР) інвалідів № 41 від 14.09.2016р. Згідно виданої довідки МСЕК ОСОБА_3 протипоказана робота водія, важка фізична праця, робота з тривалим вимушеним положенням тулуба. В індивідуальній програми реабілітації зазначені види обмеження життєдіяльності - обмеження щодо самообслуговування, до пересування та трудової діяльності. В розділі трудової реабілітації зазначені види професій і спеціальності, доступні за станом здоров'я - черговий, вахтер, сторож, слюсар на видачі інструмента за місцем роботи.

21.10.2016року ОСОБА_3 були надані керівництвом Криворізького БМЕУ пропозиції щодо існуючих вакансій на підприємстві з умовою про звільнення з роботи за ч.2 ст. 40 КЗпПУ у разі відмови від запропонованих посад. Але запропоновані вакансії не є створеними робочими місцями для інвалідів та не відповідають індивідуальній програмі реабілітації ОСОБА_3, про що 27.10.2016 року ним був надісланий поштою лист на ім'я керівника Криворізького БМЕУ.

03.11.2016 року. ОСОБА_3, був переданий лист-відповідь від 03.11.2016р. № 2965 та додатковий перелік вакансій по Регіональній філії «Придніпровська залізниця». ОСОБА_3 відмовився підписувати лист про отримання вакансій, про що був складений відповідний Акт від 03.11.2016р.

04.11.2016 року ОСОБА_3 був надісланий лист № 2965 від 03.11.2016р. з додатковими наявними вакансіями станом на 01.11.2016р. по Регіональній філії «Придніпровська залізниця» рекомендованим повідомленням, якій він отримав 17.11.2016 р.

В наданих додаткових вакансій в наявності були дві вакансії для працевлаштування інвалідів, а саме: підсобний робітник у Будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні Нижньодніпровськ-Вузол та слюсар-інструментальник у Синельниківському локомотивному депо. Так як запропоновані місця роботи знаходяться в віддалених населених пунктах, ОСОБА_3 дані вакансії не відповідають умовам його індивідуальної програми реабілітації, тому що до зазначених видів обмеження життєдіяльності ОСОБА_3 входять - обмеження щодо самообслуговування, до пересування та трудової діяльності.

04.11.2016 року керівництво Криворізького БМЕУ звернулось до Голови профспілкового комітету БМЕУ про надання згоди на звільнення водія автотранспортних засобів дільниці автотранспорту ОСОБА_3 за п.2 ст.40 КЗпІІ України (лист № 2969 від 04.11.2016).

У зв'язку з перебуванням ОСОБА_3 на лікарняному розгляд подання про звільнення ОСОБА_3 за ч.2 ст.40 КЗпПУ був відкладений до його виходу з лікарняного, про що Головою профспілкового комітету БМЕУ був надісланий лист від 18.11.2016 р. № 36 керівництву Криворізького БМЕУ.

30 листопада 2016 року було проведено засідання профспілкового комітету ПС відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» (Протокол № 7/3) про звернення адміністрації щодо надання згоди на звільнення водія автотранспортних засобів дільниці автотранспорту ОСОБА_3 за ч.2 ст.40 КЗпП України, на якому постановили надати згоду адміністрації Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління на звільнення ОСОБА_3 за п.2 ст.40 КЗпП України, в звязку з тим, що йому були запропоновані вакансії згідно програми реабілітації інвалідів, від яких він відмовився.

Таким чином, у порушення вимог ч. 3 ст.5 Закону України «Про охорону праці», ОСОБА_3 були запропоновані вакансії, які за медичним висновю протипоказані йому за станом здоров'я.

Таким чином, вищевикладене є порушенням вимог: ч. 1 ст. 116 КЗпП України, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, ч. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону праці»

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково та пояснив суду, що дійсно мала місце затримка виплати належних ОСОБА_3 сум при звільненні. Щодо порушення в частині ненадання вакансій згідно програми реабілітації інвалідів зауважив, що підприємством було надано ОСОБА_3 перелік вакансій, що підходили б йому за програмою реабілітації не тільки по структурному підрозділу, а ще і по підприємству в цілому, та у разі обрання вакансії не за місцем проживання, розглядалась можливість забезпечення ОСОБА_3 тимчасовим місцем проживання, однак ОСОБА_3 відмовився від усіх запропонованих вакансій, а тому звільнення останнього було законним та обґрунтованим, проти звільнення профком не заперечував.

Суд, вислухавши особу, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, дійшов такого.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність .

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч.1 ст.41 КУпАП, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - субєктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, визнано ОСОБА_2 та підтверджено матеріалами справи, в порушення ст.116 КЗпП України розрахункові кошти ОСОБА_3 виплачені несвоєчасно, а саме: 2500 грн. виплачено 01.12.2016р., 182,11 грн. виплачено 05.12.2016 р., вихідна допомога у розмірі трьох середньомісячних заробітків відповідно до умов п.3.1.16 Колективного договору Криворізького БМЕУ виплачена 23.12.2016 р.

Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_2, що є посадовою особою підприємства, на якому працював ОСОБА_3, ознаки правопорушення, а саме: порушення вимоги ч.1 ст. 116, ч.1 ст. 117 КЗпП України, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

В той же час, суд вважає, що порушення вимог ч. 3 ст.5 Закону України «Про охорону праці» при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_3 30.11.2016 року за ст.40 п.2 КЗпП України не мало місце з огляду на таке.

Так, згідно ч.3 ст.5 Закону України «Про охорону праці», працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я. До виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору, допускаються особи за наявності висновку психофізіологічної експертизи.

Згідно ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи (ч.1) . Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2). Інвалідам, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома. (ч.3)

За змістом статті 19 Закону № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих (середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік).

Для структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» встановлена квота для працевлаштування інвалід 4% від облікової чисельності працюючих в підрозділі. Ці вимоги виконуються в підрозділі і кількість працюючих-інвалідів складає 15 осіб.

Згідно ч.6 ст.69 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», індивідуальна програма реабілітації інваліда є обовязковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Так, відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 941 від 14.09.2016 Саксаганської МСЕК у розділі 5 «Трудова реабілітація» було вказано вичерпний перелік професій, доступних ОСОБА_3 за станом здоровя, а саме: черговий, вахтер, сторож, слюсар на видачі інструментів (а.с.21).

21.10.2016 року ОСОБА_3 було надано для ознайомлення та можливого подальшого працевлаштування за медичними рекомендаціями перелік посад по БМЕУ-2.

Своєю заявою від 27.10.2016 року, ОСОБА_3 відмовився від запропонованих вакансій з вказанням на те, що вони не підходять за станом здоровя.

Листом №2965 від 03.11.2016 року, ОСОБА_3 було направлено перелік вакансій по регіональній філії „Придніпровська залізниця ПАТ „Укрзалізниця станом на 01.11.2016 року для ознайомлення. Лист отримано 17.11.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_3 не пропонувалося виконувати роботу, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоровя. Йому було надано для ознайомлення та можливого подальшого працевлаштування перелік всіх вакансій по регіональній філії „Придніпровська залізниця ПАТ „Укрзалізниця.

Відповідно до повноважень ОСОБА_2, як начальника структурного підрозділу „Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії „Придніпровська залізниця публічного акціонерного товариства „Українська залізниця, які визначені довіреністю та Положенням про структурний підрозділ, він не має повноважень самостійно вносити зміни у штатний розклад, затверджений начальником регіональної філії „Придніпровська залізниця ПАТ „Укрзалізниця.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, місце та час вчинення правопорушення, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.41 ч.1 КУпАП.

Крім того, в силу п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за ставкою - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.41 ч.1, 283, 284, 294 КпАП України,-

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, а саме за порушення вимог ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_1