Справа №461/531/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого у Державній прикордонній службі України, проживаючого у Львівській області Пустомитівському районі, с. Підбірці, вул. Горішня, 20,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

19 січня 2017 року до Галицького районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №261756, 06 січня 2017 року о 00.53 год. на перехресті вул. ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у м. Львові ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шевроле Лачетті» д.нз. ВС3033СН, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказує, що ОСОБА_1 провини у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки не перебував у стані наркотичного чи іншого спяніння. Віомості викладені у протоколі вважає надуманими, оскільки 06 січня 2017 року працівниками поліції ОСОБА_1 було затримано на перехресті вул. ОСОБА_3 ОСОБА_2 та доставлено до Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області , незважаючи на те, що на той момент, коли працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати з ними, місцем, куди його запрошували, був медичний заклад, проти чого він не заперечував. Затримання ОСОБА_1 відбувалось без участі свідків. Представник ОСОБА_1 в суді додатково пояснив, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного чи наркотичного спяніння, тому добровільно мав намір поїхати до медичного закладу для проходження експертизи з працівниками поліції і сподівався, що експертизу проведуть на підставі аналізу крові, однак, жодного аналізу не проводили. Просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні інспектор УПП ОСОБА_5 надав пояснення про те, що не пригадує подій 06 січня 2017 року та обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Інспектор УПП ОСОБА_6 в суді надала пояснення про те, що не памятає всіх деталей складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, однак памятає, що ОСОБА_1 запросили до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області для встановлення особи. Після встановлення особи ОСОБА_1 йому було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю в крові «Драгер», оскільки медичні заклади, в яких можна було здати аналіз були зачинені.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п.п.6,7 розділу І вищевказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 06 січня 2017 року звернувся до Клінічного госпіталю Державної прикордонної служби України, здав аналіз крові на вміст етанолу. Як вбачається із результату аналізу крові на вміст етанолу №83, у крові ОСОБА_1 виявлено етанол 0,15 г/л при нормі 0,25 г/л.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрованої Міністерством юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім цього, вказаною Інструкцією встановлено, що відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння має відбуватися на місці зупинки транспортного засобу (п. 7 Загальних положень).

Також згідно п. 4 вищевказаної Інструкції встановлено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із доданих до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_1 в приміщенні Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області в їх присутності відмовився від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного чи іншого спяніння, однак вказані свідки не були присутні при зупинці водія ОСОБА_1 працівниками поліції та в їх поясненнях відсутні відомості про наявні у ОСОБА_1 ознаки спяніння, час в який відбувались вказані події, окрім дати цих подій.

Судом вживались заходи задля виклику вказаних свідків для особистого допиту, однак останні до суду не зявились, до суду повернулись конверти з повістками для виклику свідків, із зазначенням причини повернення неповна адреса.

Окрім цього, п. 2 Інструкції встановлює, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Із положень п. 2 Інструкції вбачається, що не кожний водій транспортного засобу підлягає огляду на стан спяніння, а лише ті водії щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Водночас у рапорті та у поясненнях свідків відсутні дані які б вказували на ознаки спяніння водія ОСОБА_1

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення в його діях.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України - закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Х.М. Мисько