Номер провадження: 33/785/1561/17
Номер справи місцевого суду: 497/320/17
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Стояновій Л.І. та Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністартивної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 02.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Болградського районного суду Одеської області від 02.03.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Виноградівка, Болградського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 26.06.2008 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 24.02.2017 року о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_2 по автодорозі Т-10-31 на 23 км, керував автомобілем марки «OPEL KADET», д/з НОМЕР_3, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Був обстежений на стан алкогольного сп'яніння в Болградській ЦРЛ, за результатами обстеження перебував у стані алкогольного сп'яніння.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку, та просив поновити строк на апеляційне оскарження і скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_2 зазначає, що строк пропущений з поважної причини, оскільки про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений, а про існування постанови дізнався випадково 18.09.2017 року, копію оскаржуваної постанови не отримував до теперішнього часу.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що обставини, викладені в протоколі про адміністративного правопорушення та у висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння не відповідають дійсності.

Також вказує, що суд допустив порушення принципів повноти, всебічності та об'єктивності розгляду справи, а при призначенні стягнення не врахував його матеріальний стан та обставини, які пом'якшують покарання стягнення.

Так, апелянт вказує, що працівники поліції в порушення вимог законодавства, не запропонували йому подути у спеціальний пристрій для визначення стану алкогольного сп'яніння, а в матеріалах справи відсутні дані про вміст алкоголю в його крові, та наголошує на тому, що в медичній установі він ніяких аналізів не здавав.

Крім того, ОСОБА_2 категорично заперечує вживання ним у той період алкогольних напоїв, тому на його думку, відомості у протоколі про адміністративне правопорушення є недостовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його достовірності та законності.

Апелянтом також зазначено, що будь-яких інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи на 02.03.2017 року. До матеріалів справи долучена його розписка про те, що він був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції та отримав копію постанови, однак дата отримання ним копії постанови не зазначена, у зв'язку з чим апеляційний суд не має підстав ставити під сумнів поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим вважає за необхідне поновити цей строк.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що суддя районного суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №157766 від 24.02.2017 року, висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння від 24.02.2017 року та пояснень ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні.

Будучи допитаним в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 пояснив, що оскільки під час зупинки працівниками поліції йому не було повідомлено про дату та час розгляду справи, а зазначено лише, що справу розглядатиме Болградський районний суд Одеської області, він 02.03.2017 року прибув до суду з метою з'ясування дати та часу розгляду справи. Перебуваючи у приміщенні суду, ОСОБА_2 поспілкувався із суддею з приводу призначення дати та часу судового засідання та на запитання судді про те, що саме відбулось 24.02.2017 року, розповів йому про обставини його зупинки працівниками патрульної поліції. Після цього підписав розписку, яку йому надали працівники суду, а суддя повідомив йому, що він має прийти пізніше та забрати копію постанови.

ОСОБА_2 пояснив, що судове засідання не відбулось, він лише спілкувався з суддею, права йому не роз'яснювались та він свою провину у вчиненні правопорушення не визнавав.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції жодних повісток або повідомлень на адресу ОСОБА_2 про дату та час судового засідання не направляв.

Крім того, справа надійшла до суду 01.03.2017 року, а оскаржувана постанова була винесена 02.03.2017 року, тобто наступного дня після надходження справи, при цьому жодних відомостей щодо належного сповіщення ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання матеріали справи не містять.

Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, а розгляд справи відбувся в порушення визначеного ст.279 КУпАП порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд не надав належної правової оцінки доказам, долученим до матеріалів справи, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Згідно з п.п.2-7 Розділу ІІ цієї Інструкції, Огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, до матеріалів справи долучений висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння від 24.02.2017 року, однак не зрозуміло, на якій підставі ОСОБА_2 був направлений на огляд до медичного закладу, адже матеріали справи не містять відомостей про його відмову від проведення огляду на стан сп'яніння працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, від проходження такого огляду він не відмовлявся. Коли вони приїхали до медичного закладу, лікар сказав, що він тверезий, у зв'язку з чим жодних замірів рівню алкоголю в крові ОСОБА_2 не здійснював. Звідки в матеріалах справи опинився акт медичного огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_2 не відомо.

Вищевикладені обставини свідчать про порушення працівниками поліції порядку огляду особи на стан сп'яніння та направлення такої особи до медичного закладу для огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

ОСОБА_1 з цим, до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції на вищевказані порушення уваги не звернув, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи, які в сукупності з допущеними судом процесуальними порушеннями порядку розгляду справи є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено доказів, які свідчили би про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не можуть бути розпочаті, а розпочате підлягає закриттю, у випадку встанолвення відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю події та складу адміністартивного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 02.03.2017 року - задовольнити, поновити йому зазначений строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 02.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб