АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/59/17 Доповідач - Демченко О.В.
Категорія - ч, 2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Демченко О.В., за участю апелянта ОСОБА_1, прокурора Штурми Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого заступником начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3 400 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_2 в частині вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП щодо неповідомлення ним про реальний конфлікт інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів при видачі наказу від 20 жовтня 2015 року №56 в частині виплати премії собі особисто, а також наказу від 20 липня 2015 року №47-В про надання відпустки ОСОБА_2 з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, закрито, з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно даної постанови ОСОБА_2, перебуваючи на посаді виконувача обовязків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, не повідомив у строк встановлений п.2 ч.1 ст.28 Закону України Про запобігання корупції, тобто не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи провинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, свого безпосереднього керівника голову Державного агентства водних ресурсів України про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Крім цього, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді виконувача обовязків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав 20 жовтня 2015 року наказ №56 Про виплату премії працівникам Тернопільського обласного управління водних ресурсів про виплату премії працівнику зазначеного управління ОСОБА_2, який є близькою особою, тобто його сином, у сумі 2183,05 гривень, а також 26 липня 2016 року - наказ №59 Про виплату премії працівникам Тернопільського обласного управління водних ресурсів за травень-червень 2016 року про виплату премії собі особисто та працівнику зазначеного управління ОСОБА_2, який є близькою особою, у розмірі 1455,07 гривень та 1594,75 гривень, відповідно.

Згідно протоколів про вчинення корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 від 29 листопада 2016 року ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника Тернопільського управління водних ресурсів, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту а пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупції та відповідно субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення п.2 ч.1 ст.28 Закону, не повідомив не пізніше наступного робочого дня коли він дізнався, чи повинен був дізнатися, свого безпосереднього керівника, тобто Державне агентство водних ресурсів України, про наявність у нього потенційного та надалі, під час виконання обовязків начальника Управління реального конфлікту інтересів. Крім цього, зазначена посадова особа вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Так, виконуючи обовязки начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_2, будучи попередженим про обмеження, встановлені Законом України Про запобігання корупції та ознайомленим із даним Законом, 20 жовтня 2015 року видав та особисто підписав наказ №56 Про виплату премії працівникам Тернопільського управління обвлводресурсів за вересень 2015 року в тому числі собі у розмірі 2318 гривень та своєму синові ОСОБА_2 у розмірі 2183,05 гривень. 20 липня 2015 року, ОСОБА_2 видав та особисто відписав наказ 47-В Про надання відпустки своєму синові ОСОБА_2 з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення. 26 липня 2016 року ОСОБА_2, аналогічно, виконуючи обовязки начальника Управління видав та особисто підписав наказ №59 Про виплату премії працівникам Тернопільського управління облводресурсів за травень-червень 2016 року в тому числі у сумі 1455,07 грн. собі особисто та своєму синові ОСОБА_2 у розмірі 1594,75 гривень. Аналізом розрахункових відомостей встановлено, що розмір премії сина заступника начальника Управління ОСОБА_2 значно вищий за розмір премії інших працівників з аналогічним фондом заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.172-7КУпАП, тобто за підписання наказів в жовтні 2015 року та липні 2016 року про виділення коштів на преміювання працівників облводресурсів, серед яких був він та його син, скасувати та провадження по справі закрити .

Вказує, що суд в постанові не надав оцінки тому факту, що його син ОСОБА_2, який працює на посаді заступника начальника відділу економіки обласного управління водних ресурсів, перебував у прямому підпорядкуванні начальника відділу економіки, який підпорядковується безпосередньо начальнику обласного управління водних ресурсів.

Зауважує, що розмір премії його синові за вересень 2015 року та за травень-червень 2016 року порівняно із іншими працівниками був збільшений на 500 грн. та на 300 грн. за вказівкою начальника облводресурсів ОСОБА_4, у звязку з виконанням ОСОБА_2 додаткових робіт по очищенню міжгосподарських каналів від чагарникової та травяної рослинності в позаурочний та вихідний час, а він як заступник начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів на час виконання ним обовязків начальника, у визначенні премії, як для себе особисто так і для свого сина ОСОБА_2 жодної участі не брав, оскільки такі розрахунки було проведено ще задовго до призначення його виконуючим обовязків начальника управління.

Стверджує, що премія за період травня-червня 2016 року згідно наказу №59 йому нараховувалась як і всім іншим працівникам та погоджувалась начальником управління ОСОБА_4

Розглянувши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, вислухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до відповідальності скасувати, а справу провадженням закрити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання корупції, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Як зазначило Національне агентство з питань запобігання корупції у своїх Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 14 липня 2016 року №2, …конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на обєктивність рішення. Навіть тоді, коли, прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює. Крім цього, коли приватний інтерес не спровокував прийняття незаконного рішення, окремому розгляду підлягатиме питання наявності/відсутності в рішеннях, діяннях службової особи фактів зловживання службовими повноваженнями, одержання неправомірної вигоди чи інших корупційних правопорушень….

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, частиною 2 вказаної статті передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, свої висновки мотивував тим, що він займає посаду заступника начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів, є посадовою особою юридичної особи публічного права, перебуває у родинних стосунках із заступником начальника відділу економіки зазначеного Управління ОСОБА_2, який є його сином, тобто близькою особою в розумінні приписів ст.1 Закону України Про запобігання корупції.

Згідно п.1.1 Положення про преміювання працівників Тернопільського обласного управління водних ресурсів, затвердженого начальником Тернопільського облводресурсів 06 серпня 2012 року, працівники облводресурсів преміюються щомісяця або щокварталу за основні результати господарської діяльності виконання плану ремонтних робіт на міжгосподарській осушувальній мережі в обсягах, не менше суми фактично виділеного фінансування на ці цілі, до 20 числа останнього місяця відповідно періоду, а також організацію робіт з контролю меліоративного стану земель. Пунктом 1.3 зазначеного положення передбачено, що преміювання працівників здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах фонду оплати праці та економії фонду оплати праці згідно наказу по управлінню. Пунктами 2.1, 2.2. зазначеного положення передбачено, що підставою для нарахування премії є дані бухгалтерської, фінансової та статистичної звітності, а за показниками, не передбаченими бухгалтерською та статистичною звітністю дані оперативного обліку. Премія працівникам нараховується за фактично відпрацьований час, а за вагомий особистий внесок у результати діяльності облводресурсів і активну участь у громадському житті організації керівник може встановлювати окремим працівникам премію в більших розмірах.

Згідно із Положенням про преміювання керівників басейнових та обласних управлінь водних ресурсів, управлінь каналів та Бортницького міжрайонного управління водного господарства ім. Гаркуші М.А. Держводагенства за основні результати діяльності, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 15.12.2015 року №155, преміювання начальників здійснюється за рішенням Держводагенства у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі шестимісячного фонду оплати праці та економії фонду оплати праці.

Наказом виконувача обовязків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_2 від 20 жовтня 2015 року №56 Про виплату премії працівникам Тернопільського облводресурсів за вересень 2015 року прийнято рішення про виплату премії працівникам апарату управління Тернопільського облводресурсів за вересень 2015 року згідно розрахунку, що додається, у тому числі ОСОБА_2 у розмірі 2183,05 гривень.

Наказом виконувача обовязків начальника обласного управління водних ресурсів ОСОБА_2 від 26 липня 2016 року №59 Про виплату премії працівникам Тернопільського облводресурсів за травень-червень 2016 року прийнято рішення про виплату премії працівникам апарату управління Тернопільського облводресурсів за травень-червень 2016 року згідно розрахунку, що додається, у тому числі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розмірі 1594,75 та 1455,07 гривень, відповідно.

З розрахунку премії працівникам апарату управління Тернопільського облводресурсів по підсумках роботи за травень-червень 2016 року, як додаток №1 до наказу від 26.07.2016 року та додаток до наказу від 20.10.2015 року №56 вбачається, що розмір премії, який було виплачено ОСОБА_2, який є близькою особою ОСОБА_2, є вищим за розмір премії працівників управління з аналогічним фондом заробітної плати та відпрацьованої кількості днів.

Вищевказані накази №56 від 20 жовтня 2015 року та №59 від 26 липня 2016 року підписані особисто ОСОБА_2 та в них відсутні будь-які вказівки чи розпорядження про погодження розмірів премій працівникам начальником управління ОСОБА_4 як про це вказує ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі.

Як вбачається із п.5.5 Положення про Тернопільське обласне управління водних ресурсів, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України від 15 грудня 2015 року №154, начальник Тернопільського облводресурсів очолює його та здійснює керівництво діяльністю, представляє у відносинах з іншими підприємствами, установами і організаціями. В силу вимог п.5.5.8, п.5.5.11 зазначеного Положення приймає рішення про заохочення, накладання стягнень на працівників апарату Тернопільського облводресурсів, у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обовязкові для працівників апарату облводресурсів та підпорядкованих управлінь.

В силу вимог ст.28 Закону України Про запобігання корупції, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону. Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за розясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів.

З інформації Державного агентства водних ресурсів України від 20 жовтня 2016 року №5267/7/11-16, вбачається, що у період з 01.01.2015 року повідомлень про наявність потенційного чи реального конфлікту інтересів, відповідно до розділу V Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Закону України Про запобігання корупції від керівних осіб водогосподарських організацій Тернопільської області до Держводагенства не надходило.

Відповідно до інформації виконувача обовязків начальника Тернопільського обласного управління водних ресурсів ОСОБА_2 від 28 вересня 2016 року №869, Тернопільське обласне управління водних ресурсів повідомило, що фактів виникнення конфлікту інтересів в діяльності облводресурсів у 2015-2016 роках не зафіксовано.

Тому, враховуючи вищенаведені обставини, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, а доводи викладені в апеляцій скарзі про його невинуватість та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими та такими, що повністю спростовані матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5