Справа № 567/595/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О.,

при секретарі Самолюку А.В.

з участю прокурора Мусіюк Т.В.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, директора Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Острозької районної державної адміністрації Рівненської області,

за ч. 1, 2 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_2 розяснені)

встановила:

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, зокрема в частині обовязків із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ст. 28 Закону, порушив встановлені Законом вимоги щодо повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника та невчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, ОСОБА_2, використовуючи надані йому повноваження директора Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, затвердив наказ № 58 від 23 грудня 2015 року «Про преміювання працівників навчального закладу», відповідно до якого премійовано двірника Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_3 в сумі 1075 грн., та наказ №57 від 15 листопада 2016 року «Про преміювання працівників обслуговуючого персоналу школи», відповідно до якого премійовано двірника ОСОБА_3 в сумі 1000 грн.

На виконання наказу директора Бродівської ЗОШ І-ІІ ст. №12 від 31 липня 2014 року Про прийняття на роботу ОСОБА_3С., на посаду двірника на 0,5 посадового окладу.

Водночас встановлено, що ОСОБА_3 є близькою особою ОСОБА_2, а саме його дружиною.

При прийнятті ОСОБА_2 рішення та вчиненні ним дій, пов'язаних із преміюванням дружини ОСОБА_3, виникала суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливала на об'єктивність та неупередженість прийняття ним рішення, та на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

ОСОБА_2 не повідомив за два робочі дні перед прийняттям рішення про преміювання своєї дружини ОСОБА_3 безпосереднього керівника в особі відділу освіти Острозької райдержадміністрації про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Такими діями ОСОБА_2, порушив вимоги щодо необхідності запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1, 2 ст. 1727 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, не визнав свою вину у вчиненні зазначених правопорушень. Пояснив, що на час преміювання перебував із ОСОБА_3 в шлюбі. Зазначив, що прийнятий ним наказ про преміювання погоджений профкомом. Причиною того, що ним допущено зазначені порушення вважає не знання ним усіх вимог згаданого Закону. Зазначив, що наміру вчиняти адміністративне правопорушення не мав.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 обізнаний із нормами Закону України Про запобігання корупції. Зазначив, що він не мав жодного умислу на вчинення адміністративного правопорушення, та що підписання наказів про заохочення працівників навчального закладу, у тому числі і відносно близької особи, інших варіантів ніж підпис даних наказів керівником загальноосвітнього навчального закладу законодавством не передбачено. Окрім того, розмір премій дружини ОСОБА_2 не перевищує розмір премій для інших працівників. Будь-якої шкоди суспільству чи інтересам окремих осіб ОСОБА_2 не нанесено.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є головою і членом первинної профспілкової організації Бродівської ЗОШ, в судовому засідання вказали, що рішення про преміювання працівників навчального закладу підписується директором за попереднім погодженням з первинною організацією профспілкового комітету школи.

Із досліджених в судовому засіданні документів, наявних у матеріалах справи вбачається, що наказом начальника відділу освіти Острозької районної державної адміністрації № 148 від 31 серпня 2001 року ОСОБА_2 призначено на посаду директора Бродівської ЗОШ І - II ступенів з 01 вересня 2001 року на контрактній основі терміном на один рік. В подальшому продовжено термін дії контракту.

Наказом директора Бродівської ЗОШ І - II ступенів № 12 від 31 липня 2014 року ОСОБА_3 прийнято на роботу двірником на 0,5 посадового окладу з 01 серпня 2014 року.

ОСОБА_2, використовуючи надані йому повноваження директора Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, затвердив наказ № 58 від 23 грудня 2015 року «Про преміювання працівників навчального закладу», відповідно до якого премійовано двірника Бродівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_3 в сумі 1075 грн., та №57 від 15 листопада 2016 року «Про преміювання працівників обслуговуючого персоналу школи», відповідно до якого премійовано двірника ОСОБА_3 в сумі 1000 грн.

Відповідно до п.п. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційні та пов'язані з корупцією правопорушення.

Згідно положень п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" згадані суб'єкти зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів відповідно до ст. 172-7 КУпАП слід розуміти - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Конфлікт інтересів має місце не лише тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень, а й тоді, коли вона лише може вплинути на них.

У рішенні Конституційного Суду України у справі про охоронюваний законом інтерес №18 -рп від 1 грудня 2004 року зазначено: "Етимологічний зміст слова "інтерес" включає: а)увагу до кого-, чого-небудь, зацікавлення кимось, чимось; цікавість , захоплення; б)вагу; значення; в)те, що найбільше цікавить кого-небудь, що становить зміст чиїхось думок і турбот; г) прагнення, потреби; д) те, що йде на користь кому-, чому-небудь, відповідає чиїмось прагненням, потребам; вигоду, користь, зиск; У загальносоціологічному значенні категорія "інтерес" розуміється як об'єктивно існуюча і суб'єктивно усвідомлена соціальна потреба, як мотив, стимул, збудник, спонукання до дії; у психології - як ставлення особистості до предмета як до чогось для неї цінного, такого, що притягує. В юридичних актах термін "інтерес" , враховуючи його як етимологічне, так і загальносрціологічне , психологічне значення, вживається у широкому чи вузькому значенні як самостійний обєкт правовідносин, реалізація якого задовольняється чи блокується нормативними засобами".

За встановлених обставин суд вважає, що мав місце конфлікт інтересів, який виразився у виникненні суперечності між особистими інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями, наявність яких могла вплинути на об'єктивність або неупередженість при прийнятті рішення про преміювання.

Відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Також із пояснень ОСОБА_2 встановлено, що за вказаних обставин ОСОБА_2 не повідомляв про наявність у нього потенційного чи реального конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність вже за сам факт неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, не беручи до уваги матеріальну вигоду чи тяжкість наслідків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про корупційне правопорушення, серед інших визначених законом обставин зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та ч. 2 ст. ст. 172-7 КУпАП - прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 33 та ст. 34 КУпАП, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, особу правопорушника, який працює директором школи, враховуючи, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, що обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено, беручи до уваги обставини справи, в тому числі особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки правопорушення, а також відповідно до ст. 36 КУпАП, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - ч. 2 ст. ст. 172-7КУпАП - у виді штрафу. Також, суд вважає призначення саме такого стягнення в мінімальному розмірі, визначеному ч. 2 ст. ст. 172-7КУпАП достатнім для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються вимоги ст. 36 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 36, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ухвалила

визнати ОСОБА_2 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 320 (триста двадцять) гривень.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня винесення та в цей же строк опротестована прокурором.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6