АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/383/17 Номер провадження 33/786/464/17Головуючий у 1-й інстанції Святська О. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Більди В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Комсомольська Полтавської обл., непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 26.02.2017 року о 01.58 год. в Горішні Плавні Полтавської обл. по вул. Героїв Дніпра керував автомобілем НОМЕР_1, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці події, так і в медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.6 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд не взяв до уваги, що працівники поліції зупинили його автомобіль без будь-яких законних підстав, оскільки відпрацювання міста по вибухівці, на що послалися працівники поліції, на той час не було. Він повідомляв працівників поліції, що алкогольні напої не вживав, наполягав на проведення медичного огляду в присутності адвоката. Свідки пригоди на місці повідомили, що не бачать у нього ознак алкогольного сп'яніння, а один свідок взагалі відмовився бути понятим та залишив місце пригоди.

Суд не звернув увагу на пояснення свідка у судовому засіданні, який повідомив, що другий свідок, який зображений на відеозапису, це не та особа, пояснення якої знаходяться в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що його попросили бути свідком, водію запропонували пройти тест на алкоголь, але він відмовився, так як іншого свідка не було. Підпис в протоколі йому не належить. На його думку водій був тверезий.

Один із свідків писав пояснення через годину після складання протоколу.

Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності свідків, а прохав складати адміністративні матеріали в присутності адвоката.

Працівниками поліції порушені його права та порядок складання протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Більду В.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги доходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам законодавства.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП 1 № 133990 від 25.02.2016 р., письмових поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі, відмову від отримання протоколу та від дачі пояснень, відеозаписом адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, про порушення його прав під час зупинки автомобіля та складанні протоколу не ґрунтуються на матеріалах справи.

З відеозапису адміністративного правопорушення чітко вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2, працівники поліції у присутності свідків неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, як за допомогою алкотестеру, так і в закладі охорони здоров'я, однак останній відмовився. При цьому ОСОБА_2 не наполягав на участі адвоката при складанні адмінпротоколу, а тому пояснення в апеляційній скарзі з цього приводу є голослівними.

Допитані судом першої інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснення яких містяться в матеріалах справи, кожен підтвердили, що були свідками відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Посилання апелянта, що один із допитаних судом свідків не був присутній на місці події, за таких обставин, до уваги не приймаю.

Посилання апелянта, що свідок ОСОБА_4 повідомив, що водій відмовився пройти тест на алкоголь, так як іншого свідка не було, до уваги не приймаю, оскільки дані пояснення свідка автором апеляційної скарги викривлені, та не відповідають показанням, які зафіксовані у постанові судді.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не підтверджені, та не спростовують доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку, що рішення суду законне та обґрунтоване, а підстав для скасування постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко