Провадження № 3/761/7879/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький Олег Антонович, розглянувши матеріали, які надійшли від Голови Ради адвокатів Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, громадянки України, працюючої на посаді заступника Голови Державної міграційної служби України за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, буд.9, за ч.5 ст. 212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 24 липня 2017 року ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника Голови Державної міграційної служби України за місцем роботи за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, буд.9, своєю відповіддю від 24.07.2017 року № 6.4-4492/3-17 неправомірно відмовила адвокату Сівакову Л.М. в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит від 04.07.2017 року № 05-2/07, чим порушила вимоги ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, однак 16.11.2017 року та 17.11.2017 року через канцелярію суду подала письмові клопотання та заперечення, у яких проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення повністю заперечила, просила суд закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення неї до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 212-3 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а також розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено.

Відповідно до ч.5 ст. 212-3 КУпАП неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копи документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як вбачається зі змісту адвокатського запиту від 04.07.2017 року № 05-2/07, адвокат Сіваков Л.М. просив надати інформацію, що стосується певних фізичних осіб. При цьому, до адвокатського запиту не додано документів, що підтверджують повноваження адвоката на представлення інтересів перелічених в ньому осіб в ДМС, чи документів, які підтверджують право адвоката отримувати (збирати) конфіденційну інформацію про цих осіб.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України «Про інформацію».

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформацією про фізичну особу є відомості чи сукупність відомостей про таку особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту та з обмеженим доступом (ч.1 ст. 20 Закону України «Про інформацію»).

Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (ч.ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію»).

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження (ч.2 ст. 11 Закону України «Про інформацію»). Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини Рішення від 30.10.1997 року № 5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані.

Захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв'язку з обробкою персональних даних, гарантується Конституцією України, Законом України «Про захист персональних даних», іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Обробка персональних даних може здійснюватись лише з метою, сформульованою в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ст.ст. 6, 14 Закону України «Про захист персональних даних»).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, заступник Голови Державної міграційної служби України ОСОБА_2, діючи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, надала відповідь від 24.07.2017 року № 6.4-4492/3-17 адвокату Сівакову Л.М. на його запит від 04.07.2017 року № 05-2/07, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст. 212-3 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 212-3, 221, 247, 251-252, 268, 277, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за ч.5 ст. 212-3 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: