П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/411/17

пров. № 3/384/203/2017

07 вересня 2017 року смт. Вільшанка

Суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області Сорокіна О.О., за участю секретаря судового засідання - Сачка О.С., прокурора - Єрьоменка О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Вільшанка матеріали адміністративної справи, направлені управлінням захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов"язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу № 33/17 про вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією від 06 червня 2017 року, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він вчинив адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Так, відповідно до змісту вищевказаного протоколу, ОСОБА_1, будучи з 03.01.2017 року до теперішнього часу суб'єктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «в» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, яка припинила 03.01.2017 діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування - голови Вільшанської районної державної адміністрації

Кіровоградської області, у період часу з 03.01.2017 до 23.01.2017 в порушення

вимог частини 2 статті 45 Закону та абз. 3 п. 5 Розділу II Порядку формування,

ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру

декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, не подав

декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а

подавши їх несвоєчасно 23.03.2017 о 19 год. 15 хв. за період з 01 січня 2016 по

31 грудня 2016 (виправлена декларація подана 29.03.2017 о 23 год. 11 хв.) та

23.03.2017 року о 19 год. 19 хв. (виправлена декларація подана 29.03.2017 о 23 год.

04 хв.) за період з 01 січня 2017 по 03 січня 2017 року, через 79 днів після дня

такого припинення, вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з

корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті

172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що відповідно до Розпорядження Президента України №443/2015-рп від 21 квітня 2015 року був призначений головою Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області. До виконання повноважень приступив 27 квітня 2015 року. 09 грудня 2016 року відповідно до розпорядження Президента України прийнято відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області відповідно до частини десятої статті 118 Конституції України. Після прийняття розпорядження він перебував у відпустці, а коли вийшов з відпустки 03 січня 2017 року виніс розпорядження про припинення повноважень голови райдержадміністрації. Його робочий кабінет, де знаходилися речі, у тому числі і ЕЦП, 15 грудня 2016 року було опечатано, потрапити він туди не міг. 03 січня 2017 року подав до відділу кадрів паперові варіанти декларації за 2016 рік та за період з 01.01.2017 по 03.01.2017 року. При цьому він сподівався, що буде поновленим на посаді, ніякого умислу не подавати декларації не мав і нічого не приховував. Вважає, що відсутні будь-які підстави притягувати його до адміністративної відповідальності, оскільки умислу не подавати декларації не мав, у зв"язку з тим, що 14 грудня 2016 року Добровеличківським судом Кіровоградської області було визнано протиправними дії Вільшанської районної ради Кіровоградської області у включенні 23.11.2016 року до порядку денного сьомої сесії сьомого скликання Вільшанської районної ради Кіровоградської області питання про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області та визнано протиправним і скасовано рішення Вільшанської районної ради Кіровоградської області від 23.11.2016 року № 111 "Про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації". Зазначив, що саме на підставі вказаного рішення Вільшанської районної ради Президентом України 09 грудня 2016 року було прийнято розпорядження Президента України, а саме: прийнято відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області відповідно до частини десятої статті 118 Конституції України. Разом з цим, після прийнятого розпорядження він звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовом до Президента України про визнання незаконним та скасування розпорядження "Про відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області" від 09 грудня 2016 року №287/2016-рп та поновлення його на посаді голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 січня 2017 року було відкрито провадження у вказаній адміністративній справі. Відповідно до закону, отримавши 21.03.2017 року інформацію про виготовлення ЕЦП, 23 березня 2017 року подав усі необхідні декларації, які ним 29.03.2017 року виправлялися. Ніяких доходів не приховував і подав всі ті дані, що були вказані в паперових деклараціях. Просить суд винести постанову про закриття справи у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді першого заступника голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області. 15 грудня 2016 року за усним дорученням першого заступника голови Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 було опечатано кабінет голови Вільшанської районної державної адміністрації. ОСОБА_6 Сергіївна у судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді начальника відділу кадрової роботи Вільшанської районної державної адміністрації. 03 січня 2017 року ОСОБА_1 до відділу кадрів подав дві декларації про майно, доходи, витрати і зобов"язання фінансового характеру у паперовому вигляді за 2016 рік та за період з 01.01.2017 по 03.01.2017 року. Вказані декларації зберігаються у особовій справі ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді керівника апарату Вільшанської районної державної адміністрації і їй відомо те, що кабінет голови Вільшанської районної державної адміністрації 15 грудня 2016 року у її присутності був опечатаний за усним розпорядженням першого заступника голови Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 у зв"язку із звільненням ОСОБА_1. Крім цього, їй як керівнику апарату відомо, що ОСОБА_1 у паперовому вигляді подавав до відділу кадрів декларації за 2016 рік та за три дні 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним скоєне ОСОБА_1 правопорушення та просив визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, з»ясувавши думку прокурора, дослідивши та проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозвязку для прийняття рішення, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розпорядження Президента України №443/2015 - рп від 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 призначено головою Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області (а.с.17).

Згідно з розпорядженням голови Вільшанської районної державної адміністрації №24-к від 27 квітня 2015 року ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області 27 квітня 2015 року (а.с.18).

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації №77-к від 05 травня 2015 року ОСОБА_1 присвоєно сьомий ранг державного службовця з моменту вступу на посаду (а.с.21).

Згідно з розпорядженням Президента України №287/2016-рп від 09 грудня 2016 року відповідно до частини десятої статті 118 Конституції України прийнято відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно до розпорядження №1-к від 03 січня 2017 року ОСОБА_1 припинив повноваження голови Вільшанської районної державної адміністрації 03 січня 2017 року відповідно до розпорядження Президента України від 09 грудня 2016 року №287/2016 - рп "Про відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області" (а.с.31).

Згідно з ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2016 року в порядку забезпечення адміністративного позову голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1 до Вільшанської районної ради Кіровоградської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Вільшанська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання протиправними дій та визнання протиправним і скасування рішення суб»єкта владних повноважень було зупинено дію рішення Вільшанської районної ради Кіровоградської області від 23.11.2016 року №111 «Про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації» (а.с.80-81).

Відповідно до постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року по справі №384/654/16-а (провадження 2-а/387/29/16) визнано протиправними дії Вільшанської районної ради Кіровоградської області, які полягають у включенні 23.11.2016 року до порядку денного сьомої сесії сьомого скликання Вільшанської районної ради Кіровоградської області питання про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1. Визнано протиправним та скасовано рішення Вільшанської районної ради Кіровоградської області від 23.11.2016 року №111 «Про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації» (а.с.76-79).

Згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 січня 2017 року було відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_8, третя особа Вільшанська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування розпорядження «Про відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області» від 09 грудня 2016 року №287/2016-рп, поновлення його на посаді голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року у справі №384/654/16-а (2-а/387/29/16) скасовано та прийнято нове рішення. У задоволенні адміністративного позову голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1 відмовлено. Заходи забезпечення позову голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1 застосовані ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області скасовано.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації за період, що не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подані 23.03.2017 року о 19 год. 15 хв. за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року (виправлена декларація подана 29.03.2017 року о 23 год. 11 хв.) та 23.03.2017 року о 19 год. 19 хв. за період з 01 січня 2017 року по 03 січня 2017 року (виправлена декларація подана 29.03.2017 року о 23 год. 04 хв.) (а.с.11-12).

Відповідно до листа національного агентства з питань запобігання корупції за №93-05/4886/17 від 02.03.2017 року, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр) співпадає з фактичною датою подання суб»єктами декларування документів до Реєстру (а.с.37).

Згідно з інформацією першого заступника голови Вільшанської районної державної адміністрації ОСОБА_4 за №01-18/238/2 від 05.09.2017 року, на підставі усного доручення першого заступника голови Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 15 грудня 2016 року було опечатано кабінет голови Вільшанської районної державної адміністрації. Паперовий варіант декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік та 2017 рік (з 01.01.2017 по 03.01.2017) до відділу управління персоналом апарату райдержадміністрації подано ОСОБА_1 03 січня 2017 року (а.с.83).

Згідно зі ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зебезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адмінстративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу», до категорії "А" посад державних службовців (вищий корпус державної служби) відносяться посади, зокрема, голів місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року, корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж статтею також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушенням, повязаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема, підпунктом "в" пункту 1 частини 1 статті 3 даного Закону передбачено що дія цього Закону поширюється на державних службовців.

Таким чином ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, у тому числі за ст. 172-6 КУпАП.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року N 3, суб'єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Об"єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року за №223-943/0/4-17 вказується, що конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Поряд з цим, в ч.1 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов»язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання. В судовому засіданні встановлено, що 03 січня 2017 року ОСОБА_1, прийнявши розпорядження про припинення повноважень голови Вільшанської районної державної адміністрації, не маючи доступу до ЕЦП, що знаходився у його робочому кабінеті, який з 15 грудня 2017 року був опечаний на підставі усного доручення першого заступника голови Кіровоградської обласної державної адміністрації, подав до відділу кадрів Вільшанської районної державної адміністрації дві декларації у паперовому вигляді про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2016 рік та за період з 01.01.2017 по 03.01.2017 року. Вказані обставини підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7

Поряд з цим, ОСОБА_1 вважав, що його звільнення є незаконним, оскільки згідно з ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2016 року в порядку забезпечення адміністративного позову голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1 до Вільшанської районної ради Кіровоградської області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Вільшанська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання протиправними дій та визнання протиправним і скасування рішення суб»єкта владних повноважень було зупинено дію рішення Вільшанської районної ради Кіровоградської області від 23.11.2016 року №111 «Про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації». Крім цього, відповідно до постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року було визнано протиправними дії Вільшанської районної ради Кіровоградської області, які полягають у включенні 23.11.2016 року до порядку денного сьомої сесії сьомого скликання Вільшанської районної ради Кіровоградської області питання про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1. Визнано протиправним та скасовано рішення Вільшанської районної ради Кіровоградської області від 23.11.2016 року №111 «Про недовіру голові Вільшанської районної державної адміністрації». Тобто було визнано протиправним та скасовано саме те рішення, яке стало підставою для прийняття Президентом України розпорядження №287/2016-рп від 09 грудня 2016 року про відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1.

Більш того, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з позовною заявою до Президента України ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування розпорядження «Про відставку голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області» від 09 грудня 2016 року №287/2016-рп, поновлення його на посаді голови Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про що свідчить копія ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 січня 2017 року про відкриття провадження за вказаним позовом. Разом з цим, ОСОБА_1, отримавши 21 березня 2017 року електронний цифровий підпис через Приватбанк, 23.03.2017 року о 19 год. 15 хв. подав декларацію за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року (виправлену декларацію подав 29.03.2017 року о 23 год. 11 хв.) та 23.03.2017 року о 19 год. 19 хв. подав декларацію за період з 01 січня 2017 року по 03 січня 2017 року (виправлену декларацію подав 29.03.2017 о 23 год. 04 хв.). Вказані обставини свідчать про відсутність з боку ОСОБА_1 умислу на неподання декларацій за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Подання ним до відділу кадрів декларацій у паперовому вигляді хоча і не передбачено діючим законодавством, однак в сукупності з іншими доказами, свідчить про те, що він не мав наміру ухилятися від подання декларацій, які 23.03.2017 року ним були подані. У зв"язку з викладеним, суд приходить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом якого є умисна дія та умисне несвоєчасне подання електронної декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був довести наявність в діях особи умислу на не подання електронної декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Проте, органом яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п.5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували б на те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подавши декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес. Таким чином, аналізуючи докази, зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що в судовому засіданні не доведено, що неподання декларацій за період, не охоплений раніше поданими деклараціями ОСОБА_1 вчинено умисно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб»єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 172-6 КУпАП, яка є обов»язковою складовою будь-якого правопорушення, у зв»язку із чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з наведених підстав, а тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя О.О. Сорокіна