Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________ Справа №503/771/17
Провадження №3/503/401/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2017 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гури А.І.,

при секретарі Поліковській О.І.

за участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кодима Одеської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого водієм «ВОСТОК», жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч.1, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2017 року до Кодимського районного суду Одеської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії АП2 №428881 та АП2 №428882, складені 18 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП, про те, що він 15 квітня 2017 року о 23 год. 00 хв. в смт. Слобідка Кодимського району Одеської області керував автомобілем марки «Ford Taurus», державний номерний знак 04251ВТ, в стані алкогольного спяніння, та не вибравши безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням здійснив зіткнення в придорожнє дерево.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_2 вину свою в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що 15 квітня 2017 року він керував автомобілем марки «Ford Taurus», державний номерний знак 04251ВТ. По дорозі втомився, в результаті чого зїхав з дороги в дерево. Машину залишив і пішов додому, при цьому нікого не було. Наступного дня повернувся за автомобілем, але його там не було. Потім дізнався, що автомобіль знаходиться в поліції. За машиною до поліції він пішов через 2 дні, де стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення буцімто він був в нетверезому стані, коли вчинив ДТП. Він алкоголю не вживає, а його змусили написати, що він вживав алкогольні напої. При цьому повідомили, що якщо він цього не зробить то його не випустять. Тобто, протокол стосовно нього склали через три дні після того як він зїхав з дороги в дерево.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Таким чином жоден з досліджених доказів які були надані суду і містяться в матеріалах справи, з урахуванням ст.ст.251-252 КУпАП не доводять факт керування автомобілем 15 квітня 2017 року ОСОБА_2 в смт. Слобідка Кодимського району Одеської області, тобто у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Будь-які інші докази в підтвердження даних, зазначених в протоколі, у матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Згідно з п.2.9«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного спяніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції за наявності ознак алкогольного спяніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обовязковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо вини в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час судового розгляду справи ОСОБА_2 визнав, в скоєному кається.

Згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийшов до висновку, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується, крім його особистого визнання вини, матеріалами справи.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2, суспільну небезпечність скоєного, обставини справи, вважаю необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 34, 35, 130, 124, 247 п. 1, 283-284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Провадження у справі №503/771/17-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І.Гура