Справа № 463/5729/16-п Головуючий у 1 інстанції - Грицко Р.Р.
Провадження № 33/783/282/17 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Костецької О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 12 листопада 2016 року о 20.00 год. на вул. Старознесенській, 107 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв з'їзд з проїзної частини дороги у кювет, завдавши автомобілю технічних пошкоджень. Після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення медичного огляду ОСОБА_1 вживав алкоголь, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.3 «б», п.12.1, п.2.10 «є» Правил дорожнього руху.

21 лютого 2017 року на постанову судді Грабовський Ю.А. подав апеляційну скаргу, а також клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, покликаючись на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, оскільки судової повістки не отримував; в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказаний номер його мобільного телефону, а тому жодних повідомлень з суду він отримувати не міг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: визнаючи його винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, суд покликався лише на протоколи про адміністративні правопорушення, схему дорожньо-транспортної пригоди, проте інших об'єктивних доказів його вини не представлено. Він не визнає себе винним у скоєнні правопорушень, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Через несприятливі погодні умови (слизька проїзна частина, опади снігу в вечірній час), а не з його вини, автомобіль з'їхав у кювет, хоча він їхав на дуже малій швидкості і автомобіль був постійно під його контролем. Коли він вийшов з машини, то зрозумів, що не зможе самостійно витягнути машину з кювету. Оглянувши автомобіль, ніяких пошкоджень не побачив та пішов до свого знайомого просити про допомогу. У знайомого він пробув 1 год. 30 хв. і за цей час випив у незначній кількості пива та повернувся до свого автомобіля забрати особисті речі, оскільки вирішив залишити автомобіль на ніч на цьому ж місці. В цей час до автомобіля під'їхав патруль поліції, працівники якого почали звинувачувати його у порушенні правил дорожнього руху та запропонували пройти медичний огляд на стан сп'яніння, проте він відмовився, оскільки вживав пиво у свого знайомого вже після дорожньої пригоди, а автомобілем керував у тверезому стані. Жодних свідків на момент з'їзду в кювет автомобіля не було. Автомобіль з'їхав у кювет о 18.30 год., він повернувся до автомобіля після 20.00 год., й автомобіль був повністю засипаний снігом, а протокол про адміністративне правопорушення був складений о 21.30 год.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Костецька О.Я. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви. Просять постанову судді скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції додатково пояснив, що ДТП він не вчиняв. 12 листопада 2016 року він їхав на вул. Старознесенську, 105, і паркувався біля будинку № 107. Оскільки було слизько, падав мокрий сніг, автомобіль з'їхав у канаву. Схему місця ДТП працівники поліції складали, коли його автомобіль був у кюветі, й побачити пошкодження автомобіля в такому положенні й при такому освітленні (темна пора доби, падав сніг) було неможливо. Наступного дня, коли автомобіль витягли евакуатором, він побачив, що автомобіль не був пошкоджений і ремонту не потребував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, виступ його захисника - адвоката Костецької О.Я. на підтримку апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, працівників поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, судове рішення скасувати й справу закрити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя в порушення вимог ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту з'ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням з матеріальним складом, тобто обов'язковою ознакою об'єктивної сторони даного складу правопорушення є настання наслідків у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже для висновку про наявність у діях особи складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідно встановити, крім порушення особою правил дорожнього руху, настання передбачених законом наслідків.

Згідно з п.1 розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від

07.11.2015 № 1395 (дала - Інструкція,) у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі. Відповідно до п.4 цього розділу на зворотному боці схеми місця ДТП, зокрема, зазначаються перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП і вид пригоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.11.2016 серії АП2 №119445 ОСОБА_1 12 листопада 2016 року о 20.00 год. на вул. Старознесенській, 107 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не врахував безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем, виїхав за межі проїзної частини в кювет й автомобіль отримав технічні пошкодження (а.с.2).

Між тим в порушення вимог п.4 Інструкції у схемі місця ДТП, у графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП» не зазначено жодного видимого (зовнішнього) пошкодження транспортного засобу, не вказано виду пригоди, натомість перераховані лише частини автомобіля «переднє ліве крило, заднє ліве крило, передні ліві дверки, задні ліві дверки, передній бампер» (а.с.3).

Оскільки схема ДТП не містить даних щодо видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, вона не є доказом того, що автомобіль отримав технічні пошкодження, а відповідно і доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції свідки працівники поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що, приїхавши на місце ДТП, вони побачили автомобіль, який був перехилений у рів; на автомобілі були подряпини. Свідок працівник поліції ОСОБА_9 пояснив, що на місці ДТП машина ОСОБА_1 була нахилена у рів і ліва сторона автомобіля була пошкоджена.

Такі пояснення свідків щодо наявності та виду технічних пошкоджень автомобіля не узгоджуються між собою, не підтверджуються іншими об'єктивними доказами у справі, а тому не можуть братись судом як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Натомість допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_5 пояснив, що він на прохання ОСОБА_1 приїжджав на місце ДТП. Машина була нахилена у рів, брудна, в снігу й встановити наявність технічних ушкоджень було неможливо. Наступного дня машину витягли евакуатором і, коли ОСОБА_1 помив машину, видно було, що пошкоджень немає.

Отже у справі відсутні допустимі та достатні докази, які б підтверджували спричинення пошкодження транспортного засобу в результаті порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

На підставі викладеного судом апеляційної інстанції, шляхом ретельного допиту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи, та їх оцінки відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП настає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху термін дорожньо-транспортна пригода має таке значення - «подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки».

Апеляційним судом встановлено, що внаслідок події 12 листопада 2016 року, яка сталася під час руху транспортного засобу з участю ОСОБА_1, зазначені вище наслідки не настали.

Отже відсутні правові підстави для визначення цієї події як «дорожньо-транспортна пригода» в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху і відповідно для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч.4 ст. 130 КУпАП, а тому постанову судді слід скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Калиняк