Справа № 308/9370/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотиристо) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275. 60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 04.09.2016 року о 00 год. 25 хв. в м.Ужгород по вул..Тімірязєва, керував автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з.НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.11.2016 року щодо нього та закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на незаконність та необгрутованість постанови судді, оскільки вважає, що висновки суду про його винуватість у вчиненні інкриміновано правопорушення, зроблено формально, такі не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами у справі. Стверджує, що інформація про вчинення ним правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки співробітниками поліції його затримано не під час керування автомобілем. Також вказує, що судом першої інстанції безпідставно проігноровано пояснення свідка ОСОБА_2., який і керував автомобілем за встановлених в протоколі та судом обставин.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 повторно не з'явився без поважних причин, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1, що не може вплинути на додержання його прав, передбачених ст..268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 були дотримані.

Так відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 16.05.2016 року ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.27).

Згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а за ч.2 ст.130 КУпАП, за повторне протягом року вчинення будь-якого з цих порушень.

З матеріалів справи видно, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від серії АП2 №092435 від 04.09.2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, протоколом ЗА №001651 від 04.09.2016 року про адміністративне затримання, копією постанови серії ДР №972466 від 04.09.2016 року, копією постанови Ужгородського міськрайонного суду від 16.05.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

Крім того, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини знайшли підтвердження і в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вказали, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп»яніння. Вказані пояснення свідків не протирічать змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2016 року, який свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписаний.

Доводи щодо непричетності ОСОБА_1 до скоєння цього правопорушення судом першої інстанції також перевірялись в ході допиту в судовому засіданні в якості свідків капітана поліції командира роти №2 УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_5 та інспектора УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_6

Крім того, вказані показання свідків є узгодженими не тільки між собою, а й з даним, що об'єктивно зафіксовані на відеозаписах з нагрудних реєстраторів патрульних поліції.

Також, відповідно до постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.05.2016 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке скоїв 04.05.2016 року, за що йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

З огляду на вказане, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість висновків суду, є необгрунтованими і будь-якими об'єктивними даними матеріалів провадження не підтверджуються. Не надано таких даних і при апеляційному перегляді провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДР №072466 від 04.09.2016 року, згідно якої ОСОБА_1 04.09.2016 року о 00 год. 25 хв. керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат» д.н.з.НОМЕР_1 , по вул..Тімірязєва, 15 б в м.Ужгороді, при повороті на АЗС «WOG», не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку та здійсним стоянку безпосередньо перед входом до АЗС, чим створив перешкоду для руху пішоходів та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.п.9.2(в), 15.10 (д), 2.1(а) Правил дорожнього руху України.

З цих же підстав є безпідставним посилання ОСОБА_1 на покази ОСОБА_2, в письмових пояснень якого, до того ж, не зазначено часу і місця стверджуваних ним подій і такі не спростовують сукупність доказів його винуватості.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст..33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону .

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул