Справа № 161/3501/17 Провадження №33/773/435/17 Суддя в 1 інстанції: Ковальчук В. О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді МАЛІМОН Андрій Олегович, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він біля 03 години 50 хвилин 25 лютого 2017 року, в м.Луцьку по вул.Червоного Хреста, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки BMW 320, д.н.p. (LT) SNR763, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійкою ходою, запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінні очей, всупереч вимог п.2.5 Правил дорожнього руху , на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У поданій 05.05.2017 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки він не брав участі в розгляді справи та отримав копію постанови лише 05.05.2017. Також просить постанову судді скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на те, що суд незаконно розглянув справу без його участі, чим не дав можливість реалізувати права, визначені ст.268 КУпАП, зокрема, давати пояснення та заявити клопотання. Крім цього, суд порушив вимоги ст.33 КУпАП, оскільки при накладенні стягнення не врахував обставин, що помякшують відповідальність та дані про його особу, зокрема, місце роботи, професію, характеристику, сімейний стан тощо. Звертає увагу також на те, що позбавлення права керування автомобілем ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має іншого способу заробітку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, оскільки ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи та копію оскаржуваної постанови судді отримав 05.05.2017 та відразу подав апеляційну скаргу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про час та місце слухання справи, не заслуговує на увагу.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 тричі повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не зявлявся без поважних причин.

Так, ОСОБА_1 був повідомлений телефонограмою 02.03.2017 про виклик до суду на 23.03.2017 (а.с.9), 24.03.2017 - про виклик до суду на 05.04.2017 (а.с.10), а 19.04.2017 йому вручено поштове відправлення про виклик до суду на 21.04.2017 (а.с.11-12).

Незважаючи на це, ОСОБА_1 в судові засідання не прибув, причин неявки в суд не повідомив, та заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце та час розгляду справи і від нього не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи, тому суддя з дотриманням вимог ст.268 КУпАП розглянув справу за відсутності апелянта та не порушив його право на захист.

Посилання апелянта про необхідність направлення даної справи на новий розгляд в суд першої інстанції не заслуговує на увагу, оскільки суд апеляційної інстанції взагалі не має таких повноважень.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя зясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.02.2017; поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також їх письмовими поясненнями, які містяться у матеріалах справи (а.с.4,5).

Так, у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили свої попередні пояснення та пояснили, що бачили, як водій автомобіля марки BMW 320 ОСОБА_1 з швидкістю понад 100 км. рухався по місту, а тому працівники поліції зупинили цей автомобіль. Від водія даного автомобіля було чути запах спиртного. На пропозицію поліцейських пройти тест «Драгер» та огляд в наркодиспансері, дати пояснення і отримати протокол про адміністративне правопорушення, водій відмовився.

На підставі наведених доказів, суддя обгрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка іншого стягнення не передбачає.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_4