Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/91/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Євстаф'єва Т. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Суддя Апеляційного суду Житомирської області Євстаф'єва Т.А., при секретарі Скородинській Г.В., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду 28.12.2016 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_1 по вулиці Одеській, 12 в м. Бердичеві Житомирської області керував автомобілем "CHEVROLET AVEO", н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з показів свідка ОСОБА_2 убачається, що працівники поліції пропонували йому пройти лише освідування за допомогою приладу «Драгер» та вказаний свідок не чув, щоб пропонувалось йому, ОСОБА_1, пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі. Тобто, працівниками поліції не був дотриманий порядок проходження освідування особи на стан алкогольного сп'яніння, визначений ст.266 КУпАП та постановою КМ України № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують, увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». При цьому апелянт зазначає, що за змістом зазначених положень до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу лише тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому чинним законодавством порядку.

Також ОСОБА_1 зазначив, що транспортний засіб не вилучався, а лише документи. Після непорозуміння з працівниками поліції поїхав додому. На слідуючий день у Житомирському ВП, під тиском працівників поліції, підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, свідків, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як видно з матеріалів адміністративної справи, 28.12.2016 року о 02год. 40хв. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у м. Бердичеві по вул. Одеська, 12 за порушення вимог п. 2.9.В ПДР України. Тоді ж відносно останнього і був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівниками поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Однак, апеляційним судом встановлено, що при складанні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції вимоги ст.266 КУпАП не були виконані.

Доводи апелянта про те, що поліцейські не пропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, підтвердили допитані в апеляційному суді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які зазначили, що не пам'ятають, щоб поліцейські пропонували ОСОБА_1 їхати в медичний заклад, а пояснення писали під диктовку працівників поліції.

Про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1, в присутності свідків, пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, свідчить і акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Що стосується даного ОСОБА_1 пояснення працівнику поліції ОСОБА_4 28.12.2016 року, в якому він визнає свою вину, то апеляційний суд відноситься до нього критично, оскільки ОСОБА_1 пояснив суду, що писав його під тиском і диктовку працівника поліції і відбирав це пояснення не інспектор поліції ОСОБА_4, а інший поліцейський. Покази поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які допитувались апеляційним судом, про те, що вони виконали всі вимоги ст.266 КУпАП, спростовуються показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є обгрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що адміністративні матеріали не доводять винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 березня 2017 року щодо нього - скасувати і закрити провадження в справі.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: