АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/360/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, 1958 року народження, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Суддею встановлено, що 3 грудня 2016 року о 11.15 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Renault державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вул. Мироносицької з вул. Олеся Гончара в м. Харковвіф, рухаючись по другорядній дорозі не надав пріоритет автомобілю, який рухався по головній дорозі, вчинив зіткнення з автомобілем Chevrolet, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з подальшим наїздом автомобіля Chevrolet на пішохода ОСОБА_6, чим заподіяв матеріальну шкоду, порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на значні порушення норм процесуального права, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду дійсним обставинам події.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вмінюється порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови посилається, як на докази винності ОСОБА_1, на пункти ПДР які йому не вмінювались.

Так, суд першої інстанції посилається на -

- п. 12.1 ПДР - «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його трух та безпечно керувати ним»;

- п.10.9 ПДР - «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб».

Також суд першої інстанції зробив висновок про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, при апеляційному розгляді встановлено, що п.п. 2.5, 10.9, 12.1 ПДР України ОСОБА_1 не вмінювались.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Тому, апеляційна інстанція вважає, що зазначені пункти Правил судом першої інстанції помилково вказані та підлягають виключенню з постанови.

Між тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що під'їжджаючи до перехрестя вулиць Мироносицької та О. Гончара у м. Харкові по вул. О. Гончара, яка є другорядною, не бачив чи рухався по вул. Мироносицькій водій ОСОБА_3 та почав виїжджати на перехрестя де сталося зіткнення.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1, апеляційний суд вбачає, що він розумів що рухався по другорядній вулиці та бачив дорожній знак «Дати дорогу», однак в порушення вимог цього знаку та п.16.11 ПДР України виїхав на перехрестя не надавши дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_3

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо порушення ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Крім того, апеляційний суд роз'яснює, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП висновки суду першої інстанції про невиконання ОСОБА_1 п.п. 10.9, 12.1 ПДР України та порушення п. 2.5 ПДР України.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко