Справа № 359/7328/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/1047/17 Доповідач у 2 інстанції Слива
Категорія 429 23.11.2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника митниці Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Волинської області, громадянку України, пенсіонерку, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №0379/12500/17 від 17.08.2017 року, валюту у розмірі 1 000 євро повернуто ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 17.08.2017 року о 13:55 год. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_2, яка прибула до України з Італії транзитом через Німеччину, м. Франкфурт, літаком авіакомпанії «Lufthansa», рейсом №1490 та своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», їй було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має при собі 10 000 євро. Після цього пасажирку було запрошено до службового приміщення та запропоновано пред`явити всю наявну в неї валюту, де нею було видано готівку в розмірі 11 000 євро, що знаходились: 10 000 євро - у одному відділенні гаманця, 1 000 євро - у іншому відділенні гаманця, який містився у жіночій сумці (ручній поклажі). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажирки готівка в сумі 10 000 євро належать їй особисто, а 1 000 євро їй передала знайома ОСОБА_5 для своєї родини, яка проживає в Україні. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та банківських документів на право переміщення готівки понад 10 000 євро пасажирка не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспектора митниці не зверталася. З виявленої суми ОСОБА_2 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 1 000 євро.

На вказану постанову суду, представник Київської митниці ДФС Захаров А.О. подав апеляцію, в якій не погоджується з постановою, оскільки вона не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання ним чинного законодавства України. Суд однобічно та неуважно підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації, а вказані у постанові обставини, що стали підставою для повернення вилучених грошових коштів, є неправомірними. Апелянт впевнений, що матеріали справи об'єктивно не містять посилань на можливе позбавлення ОСОБА_2 основних прав та свобод в результаті конфіскації предмету правопорушення, а співвідношення суми предмету правопорушення до всієї кількості пропущеної через митний кордон готівки не вказує на покладення на неї «індивідуального надмірного тягаря», оскільки через митний кордон їй було пропущено 10 000 євро власних коштів, а предмет правопорушення належить іншій сторонній особі, перед якою ОСОБА_2 не мала цивільно-правових обов'язків, що витікають з оформлених належним чином правочинів. Окрім цього, оцінюючи майновий стан ОСОБА_2, суд не оцінив її щорічний прибуток, джерело доходів, рівень витрат, не встановив факту наявності на утриманні ОСОБА_2 малолітніх дітей або інших утриманців. Тому просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною за ст.471 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 1 000 євро.

У судовому засіданні представник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказувала, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просила залишити її без змін.

Представник Київської митниці ДФС Захаров А.О. у судовому засіданні апеляцію підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив апеляцію задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.471 Митного кодексу України є правильною.

При розгляді справи, суд врахував характер скоєного, особу правопорушника та призначив стягнення, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Звільняючи правопорушника від стягнення у виді конфіскації вилученої у неї готівки, суд правомірно врахував наявність підтверджуючих документів про законність походження цієї валюти, а саме: той факт, що вилучена валюта є заробітною платою ОСОБА_2, яку вона офіційно отримувала за кордоном. Вказані кошти необхідні для забезпечення повсякденного проживання її та її родини.

За даних обставин, суд дійшов правомірного висновку про те, що стягнення у виді конфіскації вилученої у ОСОБА_2 валюти в розмірі 1 000 (одна тисяча) євро, покладає на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосоване у даному випадку.

Таким чином, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування, зміни або винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива