Справа № 163/3194/17
Провадження №3/163/1990/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2,

представника митного органу ОСОБА_3,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №4147/20500/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 12 листопада 2017 року, слідуючи з Республіки Білорусь в Україну через м/п «Доманове» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер АС4066ВC, намагався перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, 400 пачок цигарок загальною вартістю 6800 гривень, які частково знаходились під переднім пасажирським сидінням в салоні автомобіля та частково в конструктивних порожнинах, а саме: під обшивками задньої частини правої панелі боковини та в середній частині лівої панелі боковини на рівні третього і четвертого ряду сидінь салону автомобіля, тобто з використанням тайників, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що цигарки перевозив з метою заробітку, у звязку з тяжким матеріальним становищем. Просив суд врахувати, що він є інвалідом 3 групи, на даний час потребує оперативного лікування, при цьому на його утриманні знаходяться і хворі батьки, які є дітьми війни, та накласти якнайменше стягнення.

Захисник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1, просив суд не застосовувати до останнього стягнення у вигляді конфіскації автомобіля.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена його особистими поясненнями в судовому засіданні та дослідженими матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил та фототаблицею, контрольним талоном, актом про проведення огляду транспортного засобу, службовою запискою, квитанцією, актом автотоварознавчого дослідження автомобіля, висновком експерта, письмовими поясненнями.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих витрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Санкція статті ст. 483 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Разом з тим, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховування чи переміщення товарів через митний кордон України, суди повинні враховувати: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини.

Так, згідно висновку експерта №117/17 від 15 грудня 2017 року, ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер АС4066ВC, 2005 року випуску, на дату оцінки складає 313309 (триста тринадцять тисяч триста девять) гривень.

В свою чергу, загальна вартість вилучених цигарок в справі про порушення митних правил №4147/20500/2017 складає 6800 гривень.

Таким чином вартість товарів, які були предметом порушення митних правил у 46 разів менша, від вартості транспортного засобу, який використовувався для їх переміщення через митний кордон України.

При цьому, з вищевказаного висновку вбачається, що в автомобілі марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер АС4066ВC, для розміщення та переміщення цигарок під передніми пасажирськими сидіннями використано металеві ящики передбачені виробником для розміщення речей і окремих складових, доступ до яких передбачений шляхом опрокидування згаданих сидінь; під обшивками задньої частини правої панелі боковини та в середній частині лівої панелі боковини на рівні третього і четвертого ряду сидінь використано наявні там певні конструкційні порожними серед мякого утеплювача, доступ до яких є можливим лише в результаті демонтажу та монтажу вказаних обшивок, проте без заподіяння конструкційних змін.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що крім МК України джерелами права у сфері питань державної митної справи відповідно до ст.ст. 1, 466, 487 МК України є Конституція України, інші Закони України, у тому числі КУпАП, та міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана ВР України. При цьому, якщо міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені МК України, застосовуються правила міжнародного договору.

Так, 17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі-Конвенція), яка згідно ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» є частиною національного законодавства України і має пріоритетне значення.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Санкція адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, крім іншого, передбачає конфіскацію транспортного засобу, який є предметом власності. Конфіскація є втручанням у право на повагу власності, і відповідно, при вирішенні судом питання про конфіскацію майна має бути застосована ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції та врахована практика ЄСПЛ.

У своїй практиці щодо вирішення питань про застосування санкції у вигляді конфіскації безпосередніх предметів чи знарядь правопорушення ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 06.11.2008 року по справі «ОСОБА_3 проти Росії», встановив, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обовязкове.

Поміж цього, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, у вчиненому щиро кається, його дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам. Із довідки Боровненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 07.12.2017 року №4525 слідує, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. Пенсійним посвідченням серії ААЗ №082159 доводиться та обставина, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи. Крім цього, з довідки Маневицької амбулаторії від 19.10.2017 року слідує, що останній потребує оперативного лікування в остеомієлітному центрі в госпіталі для ІВВВ. Такі обставини свідчать, що конфіскація транспортного засобупоставить його сімю в ще більш тяжке матеріальне становище.

Будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

В своїй сукупності, вищенаведені обставини, дають суду достатні підстави не застосовувати до правопорушника ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Враховуючи зазначене та доведеність вини порушника, суд дійшов висновку, що стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів та їх конфіскації, без конфіскації транспортного засобу, що використовувався для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Разом з тим, оскільки під час провадження по справі митницею були понесені витрати за зберігання вилученого транспортного засобу, останні, відповідно до вимог ст. ст. 519, 520 МК України, підлягають стягненню протягом 31 доби в повному обємі.

Водночас, з порушниці в порядку ст. 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці за проведення товарознавчого дослідження автомобіля та за зберігання товарів, а також судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 400 (чотириста) пачок цигарок, загальною вартістю 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, вилучених згідно протоколу про ПМП Волинської митниці ДФС №4147/20500/2017.

Штраф в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил».

Тимчасово вилучений автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер АС4066ВC, 2005 року випуску, кузов №WDB9036631R859095,згідно протоколу про ПМП №4147/20500/2017, повернути ОСОБА_1або уповноваженій ним особі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС України 10321 (десять тисяч триста двадцять одну) гривню 21 копійку витрат по справі на зберігання товарів на рахунок № 9069 Банк отримувача в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу «відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу»).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС України 1575 (одна тисяча пятсот сімдесят пять) гривень витрат за залучення експерта у справі на рахунок № 9069 Банк отримувача в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу (залучення експертів)».

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКУ у Волинській області (МФО 803014, ) отримувач в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.