Провадження № 33/792/7/17
Справа № 676/4617/16-п Головуючий в 1-й інстанції Драч І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Яхієвої М.А., Бондаря О.В., захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката

Мерінової Н.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в

м. Хмельницькому, а також в режимі відеоконференцзв»язку справу за апеляційною скаргою адвоката Мерінової Н.В. в інтересах

ОСОБА_2 на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 10200 грн., що відповідає 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави

275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 15 вересня 2016 року близько 16 год. 40 хв. в м. Кам'янці-Подільському на перехресті вул. Північна та М. Гордійчука, він керував транспортним засобом «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння (2,05 ‰), який зафіксовано з використанням дозволеного сертифікованого технічного засобу «Drager», чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, адвокат Мерінова Н.В. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, не мотивував своє рішення, та виніс своє рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, в основу якого поклав висновки, які ґрунтуються на неналежних, недопустимих та недостовірних доказах. Судом не взято до уваги те, що працівниками поліції з порушенням встановленого порядку були оформлені матеріали справи про адміністративне правопорушення, хоча ОСОБА_2 заперечував про те, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, не перевірив доводів ОСОБА_2 щодо тих обставин, що він з метою підтвердження цього факту за направленням поліцейського здавав зразки крові для проведення лабораторного аналізу.

Заслухавши пояснення адвоката Мерінової Н.В. в підтримання доводів апеляційної скарги, яка в апеляційному суді просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Мерінової Н.В. в інтересах ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова суду щодо

ОСОБА_2 - скасуванню, з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть(а.с.132), даними актового запису про смерть №933 від 6 грудня 2016року(а.с.135).

За таких обставин постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка на момент смерті ОСОБА_2 не набула чинності, підлягає безумовному скасуванню.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 - адвоката Мерінової Н.В,. подана нею до суду першої інстанції ще за життя особи, що притягнута до відповідальності - 28 листопада 2016 року, на розгляді якої наполягала близька родичка померлого - його донька ОСОБА_2, про наявність підстав для скасування постанови суду та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.

Як видно з оскарженої постанови суд першої інстанції в обгрунтування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поклав показання свідків - працівників поліції ОСОБА_8, ОСОБА_9, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,, свідка ОСОБА_12, письмові пояснення свідка ОСОБА_13, які підтверджували факт проходження ОСОБА_2 огляду на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», результати тесту якого - 2,05 ‰.

В суді першої інстанції, що підтверджується даними фіксування судового засідання технічними засобами, видно, що ОСОБА_2 вказував, що на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за його участі на перехресті вулиць Гордійчука та Північна в м.Кам»янці-Подільському, він проходив огляд з допомогою технічного приладу «Драгер», який, на його думку, показав невірний результат тесту, коли його було усунуто від керування автомобілем, він вирішив пройти обстеження в лікарні, за направленням поліцейського прибув до лікарні, де здавав кров для проведення аналізу, однак результати алкоголю в крові йому не були відомі.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 підтверджував, що спочатку ОСОБА_2 не оспорював результатів проведеного тесту на місці дорожньо-транспортної події, що сталась за його участю, визнавав факт вживання ним пива, однак потім на місце події приїхали колишні працівники ДАІ та в кінці проведення замірів на місці події ОСОБА_2 вирішив поїхати до лікарні здавати кров. Такі ж показання свідок давав і в апеляційному суді, а також свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції, з показань якого також видно, що свідок з працівниками поліції був присутній, коли ОСОБА_2 здавав аналіз крові в лікарні, позаяк відповідний газовий аналізатор в лікарні був на той час відсутній.

З показань свідка ОСОБА_8 в суді першої інстанції та в апеляційному суді видно, що на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась за участю ОСОБА_2 останній визнавав, що вживав пиво, в присутності двох свідків пройшов огляд з допомогою приладу «Драгер» в присутності двох понятих, при цьому він не оспорював результати проведеного огляду, однак потім виявив бажання ще додатково, коли зроблять всі заміри на місці, щоб його підвезли до лікарні, де в присутності поліцейських ОСОБА_2 здав крові на аналіз. Після цього щодо ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення.

З показань свідка ОСОБА_9, працівника поліції, теж можна зробити висновок, що спочатку ОСОБА_2 не оспорював встановлений результат на місці події, однак потім повідомив, що не згідний з результатами і хотів би здати кров. Всі поїхали до лікарні, свідком було видане направлення, де проведено відбір зразків крові. Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8 вказували, що їм було невідомо, що за результатами огляду потрібно було складати акт огляду на стан сп»яніння в двох примірниках, один з яких вручати водію, а інший -долучати до протоколу.

Допитані апеляційний судом працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 також вказували, що свідки огляду ОСОБА_2 на місці події засвідчили своїми підписами результати тесту на роздруківці; не надали обгрунтованих пояснень причин видачі поліцейським відповідного направлення в лікарню, в разі, якщо ОСОБА_2 не оспорював результат огляду на місці; повідомляли, що після відвідування ними та ОСОБА_2 лікарні, був складений протокол, однак обґрунтованих причин, чому протокол був складений до отримання результатів огляду в лікарні, апеляційному суду не повідомили.

Однак апеляційний суд критично оцінює твердження працівників поліції щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, позаяк з показань свідка ОСОБА_12 видно, що той був присутній під час проведення огляду ОСОБА_2 на місці дорожньо-транспортної події, свідок чітко не стверджував, що ОСОБА_2 не оспорював результатів тесту, після посвідчення свідком результатів тесту, свідок розписався на роздруківці та в протоколі, після чого пішов у своїх справах. Вказані показання свідка, а також показання працівників поліції (які підтверджували, що свідки огляду не їхали до відділку поліції після відвідування ОСОБА_2 лікарні та що протокол щодо ОСОБА_2 складався після відвідування лікарні, а до складення протоколу результати огляду фактично були оспорені ОСОБА_2) дають апеляційному суду підстави вважати, що дані про результати огляду з допомогою технічних засобів (який начебто не оспорювався ОСОБА_2) були внесені до незаповненого повністю бланку протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника, що є неперевіреними висновки суду першої інстанції про те, що на роздруківці приладу вказано невірний час проведення огляду, а та обставина, що годинник приладу збився та показував невірну годину пояснювалося, на думку суду, лише тим, що в приладі після заміни батарей був виставлений неправильний час, що це не спростовувало вини ОСОБА_2, оскільки годинник працював автономно та без втручання в роботу газоаналізатору, який був сертифікованим, перевіреним та працював справно. Погоджуючись з такими висновками захисника, апеляційний суд зауважує, що в провадженні відсутні будь-які об»єктивні докази в обґрунтування таких тверджень суду першої інстанції, а допитані апеляційним судом свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не могли повідомити причин такої несправності, вони припускали, що такі неточності могли бути через збої в роботі годинника, що, на їх думку, не впливало на роботу аналізатора, позаяк таке пояснення їм надавали колишні працівники ДАІ, яким раніше приходилось працювати з такими засобами. Однак це є припущеннями працівників поліції, що не підтверджено іншими об»єктивними доказами. За таких обставин апеляційний суд погоджується з твердженнями захисника, що в особи, яка проходила огляд на місці, були підстави засумніватись в показаннях приладу та вимагати проведення перевірки в лікарні.

З показань свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17 ,

ОСОБА_14, ОСОБА_8 видно, що до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 фактично оспорював результати тесту, працівником поліції було видано відповідне направлення, після чого ОСОБА_2 з працівниками поліції та свідками поїхали до лікарні. Вказані обставини дають апеляційному суду підстави вважати, що до отримання результатів перевірки

ОСОБА_2 в лікарні, в працівників поліції не було підстав складати протокол про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, відтак протокол, який складений з порушеннями вимог законодавства, не може вважатись належним та допустимим доказом вини ОСОБА_2 та не може бути покладеним в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Показання ОСОБА_2, працівників поліції ОСОБА_8, ОСОБА_9, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_17 дають апеляційному суду підстави вважати, що огляд у лікарні був проведений не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його здійснення.

Кам»янець-Подільською міською лікарнею на адресу апеляційного суду Хмельницької області був направлений акт №362 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що огляд ОСОБА_2 лікарем ОСОБА_18 був проведений 15 вересня 2016року о 19год.00хв., за наслідками якого було встановлено, що ОСОБА_2 був тверезий.

Однак апеляційний суд вважає такий висновок таким, що складений з порушеннями вимог законодавства, відтак огляд в медичному закладі теж слід вважати недійсним з наступних підстав. Як видно з показань працівників поліції ОСОБА_8, ОСОБА_9 вони вважали, що у лікарні у ОСОБА_2 лише відбирали зразки крові, під час проведення огляду лікарем поліцейські присутні не були, лікар ОСОБА_18 в апеляційному суді теж не повідомляла про присутність поліцейських під час проведення огляду. За змістом ч.4 ст. 266 КУпАП огляд в закладі охорони здоров»я та складення висновку за результатами проведення огляду проводиться в присутності поліцейського, відтак проведення лікарем такого огляду в відсутність поліцейського є таким, що проведений з порушенням вимог цієї статті, і вважається недійсним, відтак доводи апеляційної скарги захисника про те, що вказаний доказ має бути врахований апеляційним судом та покладений в основу висновків суду, на увагу не заслуговує.

Суд критично також оцінює показання лікаря ОСОБА_18 в апеляційному суді про відсутність ознак вживання алкогольних напоїв в ОСОБА_2, зважаючи також, що складений нею висновок датований 15 вересня 2016року, а результат токсикологічного дослідження в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері (про наявність в крові ОСОБА_2 0,212 г/л ‰) датований аж 29 вересня 2016року). Лікар повідомила, що результати токсикологічного дослідження були дійсно отримані пізніше 15 вересня 2016року, після чого ці відомості були внесені до акту огляду та в такий спосіб оформлення акту огляду було остаточно завершене. Однак обгрунтованих причин, чому акт огляду датований саме 15 вересня 2016року, хоча зі слів лікаря огляд фактично був завершений пізніше 29 вересня 2016року, лікарем не надано, що в сукупності з встановленими порушеннями порядку проведення огляду в відсутність поліцейського, не дає підстав вважати, що такий огляд був проведений лікарем з дотриманням відповідних нормативних актів, що регламентують проведення такого огляду в медичному закладі. За таких обставин висновок лікаря №362, як недопустимий доказ, апеляційним судом теж не може бути покладений в основу судового рішення.

Зібрані та досліджені апеляційним судом докази дають апеляційному суду підстави вважати, що огляд ОСОБА_2 на місці події та в медичному закладі був проведений з порушеннями вимог

ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, через незнання або свідоме ігнорування працівниками поліції, лікарем відповідних положень нормативних актів, що регламентують проведення таких оглядів, складення процесуальних документів. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог закону, до отримання висновку лікаря, зважаючи, що ОСОБА_2 були оспорені результати огляду на місці, відтак не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_2, інші належні та допустимі докази в підтвердження доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в провадженні відсутні, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката

Мерінової Н.В. задовольнити.

Постанову Кам»янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар