Справа № 460/5635/16-п Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/783/203/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. розглянувши апеляційну скаргу прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області Гутника Г.В. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 12 січня 2017 року,-

встановив:

постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 12 січня 2017 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду ОСОБА_2, будучи депутатом Яворівської міської ради, який відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, 20.11.2015 під час проведення другого пленарного засідання першої сесії Яворівської міської ради сьомого демократичного скликання, всупереч вимогам ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду на засіданні ради питання «Про утворення виконавчого комітету Яворівської міської ради» публічно не оголосивши про це на засіданні ради, до складу якого входить його рідний брат ОСОБА_3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_2, будучи депутатом Яворівської міської ради, який відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, 20.11.2015 року під час проведення другого пленарного засідання першої сесії Яворівської міської ради сьомого демократичного скликання, всупереч вимогам ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, проголосував «за» прийняття відповідного рішення Яворівської міської ради №8 «Про утворення виконавчого комітету Яворівської міської ради», при цьому затвердивши склад виконавчого комітету до якого входить його рідний брат ОСОБА_3, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області Гутник Г.В. оскаржив дану постанову, просить скасувати її та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього стягнення у межах санкції ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що апелянту слід відмовити в прийнятті апеляційної скарги, повернувши таку, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, як убачається з цих вимог закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим; його представником.

Більше того, згідно з ч.5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство та 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

У той же час стягнення, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, санкціями ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП не передбачені й на ОСОБА_2 не накладались.

Таким чином, як убачається з цих вимог закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим; його представником.

Безпідставним є покликання прокурора і на Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2010 від 27.01.2010, яке не стосується правовідносин, що виникають з питань оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення. У даному рішенні дано офіційне тлумачення положення п. 18 ч.1 ст. 293 ЦПК України у взаємозв'язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) та зазначено, що положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом.

Натомість ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Згідно ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор має право перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення та оскаржувати постанову в справі про адміністративні правопорушення, тобто прокурор має право оскаржувати постанову в справі про адміністративні правопорушення прийняту відповідними органами (посадовими особами), однак таке його право не поширюється на постанови судді у справах про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на думку апеляційного суду, як нормами КУпАП, так і нормами Закону України "Про прокуратуру" не передбачено оскарження постанови судді про адміністративне правопорушення, а тому у прийнятті апеляційної скарги прокурора до апеляційного розгляду необхідно відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

постановив:

відмовити в прийнятті до розгляду апеляційну скаргу прокурора Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області Гутника Г.В. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 12 січня 2017 року.

Копію даної постанови та апеляційну скаргу надіслати апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Маліновська-Микич О.В.

Львівської області