Справа № 344/4523/17
Провадження № 3/344/2485/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Кишакевич Л.Ю., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, фізична особа-підприємець, за ч.1 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила триваюче адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, а саме: порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», так як, у ФОП ОСОБА_1 не забезпечений достовірний облік виконуваної працівниками роботи. Табелі обліку використання робочого часу не ведуться відповідно до вимог Наказу Державного комітету статистики України від 5.12.2008 року N 489«Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці (із змінами і доповненнями від 25.12.09), не відповідають затвердженій типопій формі первинної облікової документації підприємств та не відображають обовязкові показники, необхідні для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці. В табелях не відображено понаднормові години роботи працівників; ст. 83 Кодексу законів про працю України. При звільненні продавця ОСОБА_2 грошова компенсація за невикористану нею щорічну відпуску нарахована в сумі 1377,80 грн. за 24 календарні дні, однак за період роботи з 16.02.2015 по 06.09.2016 року працівницею була невикористана відпустка терміном 37 календарних днів, тобто виплата за не використану відпустку проведена не в повному обсязі. Продавцю ОСОБА_2 не доплатили за 13 днів невикористаної відпустки; частини першої статті 50 Кодексу законів про працю України, так, як тривалість робочого часу в окремих періодах перевищує 40 годин на тиждень. Так, у період з 09 по 15 травня 2016 р. ОСОБА_2 відпрацювала 56 годин на тиждень, а з 23 по 29 травня 2017 р. працівниця відпрацювала 48 год. на тиждень; частини другою статті 65 Кодексу законів про працю України, так як облік надурочних годин кожного працівника не ведеться, в табелях обліку робочого часу зазначаються тільки фактично відпрацьовані години; ст. 107 Кодексу законів про працю України, так як оплата за роботу у святкові і неробочі дні продавцю ОСОБА_2 не проводилась у подвійному розмірі. Зокрема, ОСОБА_2 у 2016 році відпрацювала 4 години 1 січня, 8 годин - 8 березня, 8 годин - 1 травня, 4 години - 28 червня та 4 години- 24 серпня, але оплата праці за роботу в святкові дні не проводилась в подвійному розмірі. Нарахування заробітної плати працівникам ФОП ОСОБА_1, в т.ч. ОСОБА_2 проводиться виходячи з мінімальної заробітної плати, збільшеної на 1 відсоток та оплати роботи в нічний час; статті 106 Кодексу законів про працю України, так як, робота в надурочний час продавцю ОСОБА_2 в подвійному розмірі не оплачувалась. Так, з табеля обліку використання робочого часу за січень 2016 р. встановлено, що продавець ОСОБА_2 фактично відпрацювала 156 год. при нормі тривалості робочого часу 151 год., за березень 2016 фактично відпрацювала 180 год. при нормі тривалості робочого часу 175 год. Аналогічне порушення допущено в квітні, травні,червні, липні та серпні 2016 p.; частини перша та друга статті 115 Кодексу законів про працю України, частина перша статті 24 Закону України «Про оплату праці». У ФОП ОСОБА_1 виплата заробітної плати проводиться два рази на місяць, але у деяких місяцях проміжок часу між авансом і зарплатою перевищує 16 календарних днів. Так, заробітна плата за липень 2016 року виплачена 31.07.2016 р. а заробітна плата за першу половину серпня 2016 року - 20.08.2016 року. Таким чином проміжок часу між авансом і зарплатою становить 20 календарних днів. Аналогічне порушення встановлено при виплаті заробітної плати у інших місяцях 2015 та 2016 років; частини 1 ст.116, частина 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, так як, у ФОП ОСОБА_1 має місце не проведення при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємця у день звільнення. Так, продавця ОСОБА_2 звільнено з роботи 06.09.2016 р. (наказ від 06.09.2016 р. № 1) за власним бажанням, однак виплату всіх сум, що належали їй від підприємства проведено не в день звільнення, а 14.09.2016 p.; частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України. В разі невиплати належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, йому має виплачуватися середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, прадовця ОСОБА_2 звільнено з роботи 06.09.2016 р. (наказ від 06.09.2016 р. № 1) за власним бажанням, однак виплату всіх сум, що належали їй від підприємця, проведено не в день звільнення, а 14.09.2016 р. (відомість на виплату грошей №ВЗП-000017 від 14.09.2016 p.), але при цьому їй не нараховано і не виплачено середній заробіток за весь час затримки. Такими своїми діями фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що вказане правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП виявлено 15.03.2017 року. Таким чином, на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП - закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Ю. Кишакевич