АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва МельникВ.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Як встановлено суддею місцевого суду, 13 грудня 2016 року о 15 год. 10 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем з державним номером АА 1823 НТ, по вулиці Срібнокільській, 20 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпеці такого руху та вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем з державним номером АІ 8696 ВХ, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Такими діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на неповноту судового розгляду, необгрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що у порушення вимог ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній постанові не зазначено марки автомобілів, між якими сталося зіткнення, а при розгляді справи суддя місцевого суду не надав можливість ОСОБА_3 пояснити у повному обсязі обставини справи, та не роз'яснив його права, у тому числі право на правову допомогу.

Крім того, суддя місцевого суду не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3, згідно яких, він 13 грудня 2016 року перебував у магазині, а його автомобіль в цей час був припаркований через дорогу по АДРЕСА_2. Коли він вийшов з магазину, побачив працівників поліції біля його авто, які складали протокол про адміністративне правопорушення, а у автомобілі працівників поліції в цей час сиділи начебто свідки події.

При цьому інспектор поліції, який складав протокол, не повідомив дані про свою посаду, звання та прізвище, відмовив у наданні йому можливості написати пояснення у протоколі, не надав для ознайомлення вказаний протокол та не вручив його копію.

У судове засідання ОСОБА_3, його захисник ОСОБА_2 та інший учасник дорожньо-трнаспортної пригоди - ОСОБА_4 повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення /а.с.п. 25, 28-29, 30-31/. У відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши додані до апеляційної скарги документи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 10.9. Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що, суддя місцевого суду неповно з'ясував та не дослідив усі обставини справи, а також про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 в якому наведені час, місце та обставини дорожньо-транспортної пригоди, та у відповідності до даних якого, 13 грудня 2016 року о 15 год. 10 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_1, в дворі будинку № 20 по вулиці Срібнокільській в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпеці такого руху та вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем «Деу», державний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.1); даними схеми дорожньо - транспортної пригоди, на якій зображено місцерозташування транспортних засобів після їх зіткнення та зазначено про пошкодження транспортних засобів (а.с. 2); даними рапорту інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Ільченка О.В., відповідно до якого, 13 грудня 2016 року він прибув у складі екіпажу поліції за викликом ОСОБА_3, який пояснив, що керуючи автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_1, та здійснюючи рух заднім ходом, здійснив удар з автомобілем «Деу», державний номер НОМЕР_2, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 13 грудня 2016 року, у відповідності до яких, цього ж дня, перебуваючи у дворі будинку по АДРЕСА_2 у м. Києві, вони бачили, як водій автомобіля «Рено», державний номер НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, здійснив удар з автомобілем «Деу», державний номер НОМЕР_2 (а.с.а.с.4-8).

Вказані пояснення свідків є послідовними,узгоджуються з даними протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди та рапорту інспектора поліції. Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про винуватість водія ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 10.9 Правил, який під час руху заднім ходом не пересвідчився у безпечності такого маневру, унаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Деу», спричинивши пошкодження транспортних засобів, та правильно кваліфікував дії водія ОСОБА_3за статтею 124 КУпАП.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів його винуватості у вчинені адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про неврахування суддею місцевого суду під час розгляду справи пояснень ОСОБА_3, в яких він зазначав, що не керував транспортним засобом, а перебував у магазині, вийшовши з якого, побачив працівників поліції біля його авто, які складали протокол про адміністративне правопорушення, вважаю безпідставними, оскільки суддя місцевого суду в оскаржуваній постанові належним чином мотивував відхилення зазначених пояснень, відповідно до яких вони спростовуються дослідженими у справі доказами.

Доводи апелянта про те, що у постанові судді місцевого суду не вказані марки автомобілів, між якими сталося зіткнення, не свідчать про невідповідність постанови судді місцевого суду вимогам ст. 283 КУпАП. У постанові судді місцевого суду вказано номерні знаки автомобілів, що дає можливість ідентифікувати транспортні засоби, які зафіксовано у момент вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на те, що інспектор, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не повідомив ОСОБА_3 свою посаду, звання та прізвище, та не вручив копію складеного відносно протоколу,не свідчать проненалежність чи недопустимість вказаного протоколу як доказу, та не спростовують висновку судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому з дотриманням вимог ч. 3 ст. 256 КУпАП зазначено про відмову ОСОБА_3, у присутності двох свідків, від надання пояснень та підпису про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання його копії.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та він містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що суддя місцевого суду не надав можливості ОСОБА_8 надати пояснення в судовому засіданні у повному обсязі, та не роз'яснив йому права, у тому числі і право на правову допомогу, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, яке відбулось 06 лютого 2017 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка (а.с. 11), а тому ОСОБА_3 не був позбавлений можливості надати в судовому засіданні пояснення щодо обставин справи, або направити такі пояснення до місцевого суду у письмовому вигляді.

Крім того, судом апеляційної інстанції було надано можливість ОСОБА_3 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, шляхом надання пояснень, доказів та заявлення клопотань безпосередньо у суді апеляційної інстанції. Разом з тим, такими правами апелянт не скористався, та у судове засідання до суду апеляційної інстанції повторно не з'явився.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу, а тому доводи апелянта у цій частині також є безпідставними.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КпАП України та прийшов до правильного висновку про винуватість водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності немає.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду було встановлено, що, приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_3у відповідності до ст. 40-1 КУпАП судового збору, суддя місцевого суду помилково зазначив у постанові суму такого збору у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Згідно ч. 2 ст. 40-1 КУпАП, розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, справляється судовий збір, ставка якого становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяцьдля працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

З урахуванням установленого станом на 01 січня 2017 року розміру прожиткового мінімуму, на час винесення постанови суддею місцевого суду з ОСОБА_3 підлягав стягненню судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп., а тому постанова судді місцевого суду підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України - змінити в частині стягнення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 320 грн. 00 коп.

У решті постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.