АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1218/17 Справа № 203/3770/17Головуючий у 1 й інстанції - Смольняков О. О. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючого викладачем ДПК ДНП ім. О. Гончара, проживаючого: АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин, та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 12 вересня 2017 року, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_2, за місцем проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив сімейну сварку, в ході якої застосував фізичне насильство до своєї дружини ОСОБА_3,тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови , оскільки на думку апелянта постанова суду першої інстанції ухвалена з істотними порушеннями вимог закону.

Як зазначає, ОСОБА_2, суд при розгляді справи не врахував пом'якшуючих обставин, а саме, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення у стані афекту під впливом сильного душевного хвилювання.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не враховано його прохання, про виклик в судове засідання дружини (потерпілої) та інших свідків, які могли бути свідками погіршення його стану здоров'я напередодні вчинення адміністративного правопорушення.

Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції не було надано можливості ознайомитися з матеріалами провадження та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції йому не було надано копію протоколу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що в суді першої інстанції йому в повній мірі не було роз'яснено права, оскільки отримавши пам'ятку про права та обов'язки за декілька хвилин до судового засідання ОСОБА_2 не зміг підготуватися до захисту, на думку апелянта судом першої інстанції порушено вимоги ст. 268 КУпАП.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2, потерпілу ОСОБА_3, які просили скасувати постанову суду першої інстанції, та закрити провадження, дослідивши матеріали адміністративного провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, суддя дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав вказані вимоги закону, та постановив рішення з посиланням на докази , які були досліджені у судовому засіданні.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги щодо порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (а.п. 1), ОСОБА_2 було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення та роз'яснено її права, про що наявний його особистий підпис, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» насильством у сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

В даному випадку особа звернулася з заявою про насильство до поліції та працівником поліції було обґрунтовано складено протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд обґрунтовано дійшов висновку, що працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог закону та було роз'яснено права згідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Даний протокол, як доказ ніким не спростовувався, та він не суперечить поясненням у апеляційному суді самого правопорушника про наявність самої події.

Як доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 наводить порушення його права на захист, а саме, що йому не було належним чином роз'яснено права, однак як вбачається з матеріалів провадження (а.п. 1, 10) правопорушнику було роз'яснено права у відділку поліції та було вручено пам'ятку з правами в суді першої інстанції. Доводи наведені в апеляційній скарзі правопорушника спростовуються тим, що копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 отримав 13.09.2017 року, про що наявний підпис, та мав об'єктивну можливість до судового засідання в суді першої інстанції, яке відбулось 25.10.2017 року скористатися кваліфікованою допомогою та мав можливість ознайомитись з матеріалами провадження.

Винуватість ОСОБА_2 повністю підтверджується показами потерпілої, яка у своїх письмових поясненням, а також у поясненнях при апеляційному розгляді, зазначала, що саме ОСОБА_2 у ході сварки застосував до неї фізичне насилля, однак як зазначила потерпіла, вони у шлюбі з ОСОБА_2 знаходяться 31 рік та вказана сварка з застосуванням насилля була вперше. Діти не знають про факт застосування насилля та вона наполягає на тому, що вказана сварка була наслідком збігу тяжких сімейних обставин та важких трудових обставин за місцем роботи чоловіка, який погано себе почував. Потерпіла прохала не застосовувати до ОСОБА_2 стягнення у виді громадських робіт,оскільки вона вважає це дуже суворим покаранням та само притягнення до відповідальності тільки погіршить відносини в сім'ї.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, однак на думку апеляційного суду, наклав стягнення, яке явно не відповідає особі правопорушника та обставинам скоєного правопорушення, оскільки судом не була вислухана потерпіла, яка зверталася з заявою про закриття провадження у зв'язку з примиренням з чоловіком, не враховано, що раніш ОСОБА_2 не притягався до відповідальності та насильства у сім'ї не застосовував.

Враховуючи те, що адміністративні стягнення застосовуються у тих випадках, коли відповідні державні органи вже не мають змоги іншим способом вплинути на правопорушника,запобігти або припинити чинені ними правопорушення, в даному випадку з урахуванням особи правопорушника, який працює викладачем,виховує з потерпілою трьох дітей, один з яких є неповнолітнім, можливе застосування загальної превенції у виді заходу виховного впливу, що буде спонукати правопорушника до правослухняності та виправлення своєї поведінки та урегулюванню сімейних відносин.

Враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП , апеляційний суд вважає можливим визнати правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин,скасувати.

Відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитися усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч