Справа № 480/2595/16-п 05.01.2017 05.01.2017 05.01.2017
Номер провадження: 33/784/7/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 33/784/7/17 Суддя суду першої інстанції: Терентьєв Г.В.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Спанатій О.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Дмитрівка Березанського району Миколаївської області, громадянин України, непрацюючий, проживаючий АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік; постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. в дохід держави,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 12.11.2016 року о 02:45 годині в с. Мала Корениха Миколаївського району Миколаївської області по вул. Шкільна біля будинку № 124 керував транспортним засобом «Suzuki Lets II» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота). Водій ОСОБА_2 в присутності двох свідків продув алкотестер «Драгер», результат тесту становить 0.74‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.«а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до нього ст. 22 КУпАП.

Апелянт не заперечує правильність викладення фактичних обставин справи в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній ним постанові районного суду. Разом з тим, на думку апелянта суд першої інстанції розглянув справу неповно та необ'єктивно, підійшов формально до дослідження обставин, які мають суттєве значення, постановив незаконне рішення, застосував занадто суворий вид адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист, оскільки своєчасно не сповістив про день та час розгляду справи, розглянув справу за відсутності правопорушника, навіть не переконавшись в існуванні даних щодо своєчасного сповіщення.

При цьому апелянт стверджує, що районним судом справа розглянута 05.12.2016 року, в той час як виклик до суду він отримав 08.12.2016 року, тобто через три дні після фактичного розгляду справи, постанову отримав 09.12.2016 року.

Твердження стосовно можливості звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення апелянт аргументовує тим, що не мав умислу на вчинення правопорушення, перебував в стані легкого алкогольного сп'яніння, їхав на незначній швидкості по сільській вулиці вночі, пішоходів та інших транспортних засобів на вулиці не було.

Просить врахувати, що правопорушення він вчинив вперше, на обліку в наркологічному диспансері та у психіатричній лікарні не перебуває, має позитивні характеристики, не має фінансової можливості сплатити штраф в сумі 10 200 грн.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вимог закону, передбачених ст. 280 КУпАП дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.9.«а» Правил дорожнього руху України, та у зв'язку із цим про наявність в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цій частині рішення суду першої інстанції апелянтом не оскаржується.

Апеляційний суд вважає необгрунтованими твердження ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2016 року ОСОБА_2 направлена судова повістка про виклик до суду на 05.12.2016 року, (а.с. 8). Стаття 130 КУпАП не входить до переліку статей, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов'язковою, тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2

В даному випадку апеляційний суд не знаходить підстав для прийняття рішення про звільнення правопорушника ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення. Застосування ст. 22 КУпАП є правом, а не обов'язком суду, яке потребує наявності спеціальних ознак малозначності провини. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, свідомо та умисно допустив грубе порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Ступінь сп'яніння, пересування на незначній швидкості, відсутність на проїзній частині інших учасників дорожнього руху, а також інші чинники не впливають на ступінь вини ОСОБА_2 та не зменшують небезпечність його дій.

Відповідно до ст. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що відповідно інформації з Управління патрульної поліції м. Миколаєва ОСОБА_2 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 5).

Таким чином, з резолютивної частини постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 підлягає виключенню вказівка суду на позбавленням ОСОБА_2 права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

В іншій частині постанова суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на 1 рік

Вважати ОСОБА_2 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова