АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

захисника − Кузьміна Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_3 на постановуГолосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду захисник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Кузьміна Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд оскаржувану постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2017 скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат посилається на те, що судом допущено спрощений підхід до розгляду даної справи, не надано правової оцінки наявним доказам та поясненням ОСОБА_3 Зокрема в апеляційній скарзі наголошується, що ОСОБА_3 дійсно відмовився від проходження огляду за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров'я, та як не довіряє приладу, який був пред'явлений поліцейським. Натомість працівники поліції на це не відреагували. Свідки при відмові присутні не були, що також залишено судом проза увагою, як і те, що протокол тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3, відсутній.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №111702 від 16.07.2017, ОСОБА_3, 16.07.2017 о 04:20 год. в м.Києві по вул.. В.Васильківська, 11/113 керував автомобілем «Мерседем» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. В порушення вимог п.2.5. ПДР України, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали існуючу апеляційну скаргу та просили суд зарити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, заслухавши пояснення та відповіді на питання суду, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що вказаних вимог судом першої інстанції дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Так, оскаржуваною постановою встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Приймаючи таке рішення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

Натомість, на переконання суду, наведені в оскаржуваній постанові докази вказують на недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 та п.7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, як це передбачено п. 8 Порядку від 17.12.2008 № 1103 та п.6 РозділуІХ. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказам МВС України від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень ОСОБА_3, наданих в судовому засіданні від 09.10.2017 при розгляді апеляційної скарги його захисника, такий порядок працівниками поліції дотриманий не був.

Так, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо висловлення працівниками поліції пропозиції пройти ОСОБА_3 огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, як того вимагає п.8 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, матеріали справи також не містять.

Крім того, згідно ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.1-4 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу України тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Однак, будь-яких відомостей щодо тимчасового затримання транспортного засобу ОСОБА_3 16.07.2017, матеріали справи також не містять.

Разом з тим, перевірити доводи апеляційної скарги в частині що стосується відсутності свідків при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_3, апеляційний суд позбавлений можливості, так як свідки на виклик суду до у визначений день не з'явились, в запитуваний відеозапис з нагрудної камери поліцейського поліцією не надано.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено без суворого дотримання вимог законодавства, а тому він, як і інші докази, на які послався місцевий суд, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, зважаючи на вимоги ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника КузьмінаЄ.О. в інтересах ОСОБА_3підлягає задоволенню, а постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2017скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2017, якою ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/2171/2017

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Дідик М.В.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.