Справа № 3/489/1206/2017 29.08.2017 29.08.2017 29.08.2017
Номер провадження: 33/784/359/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря Белорукової І.М., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2017 року, якою провадження, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, інспектора Управління патрульної поліції міста Миколаєва, лейтенанта поліції, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1

- закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

15.06.2017 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії БР № 006327 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 15 червня 2017 року в 12 годин 35 хвилин в м. Миколаєві на перехресті вулиць Шевченка та Фалєєвська, водій ОСОБА_6, керував службовим автомобілем моделі «Тойота Пріус» державний реєстраційний номерний знак 11 0174, виконуючи невідкладне службове завдання рухався з ввімкненим проблисковим маячком синього кольору по вул. Шевченка, не забезпечив безпеки дорожнього руху та не надав переваги в русі транспортному засобу - легковому автомобілю моделі «Опель Астра» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вулиці Фалєєвській, знаходячись на головній дорозі.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/784/359/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дробинський О.Е..

Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Після чого автомобіль «Тойота Пріус» продовжив самовільний рух та допустив зіткнення із зупинившимся в зустрічному напрямку транспортним засобом, легковим автомобілем моделі «Мерседес 220» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8. Внаслідок дорожньої транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до висновку протоколу серії БР номер 006327 від 15 червня 2017 року, водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 3.1, 16.11 ПДР України, внаслідок чого ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Прийнявши рішення про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що вина водія ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах, з врахуванням системного аналізу положень розділу третього ПДР України - «Рух транспортних засобів із спеціальними сигналами». Так, в матеріалах адміністративної справи не вбачається беззаперечних доказів, порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 3.1 та 16.11 ПДР України, за наведених обставин в протоколі серії БР №006327 від 15 червня 2017 року.

Судом зазначено, що в судовому засіданні висновок посадової особи роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції міста Миколаєва, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо того, що ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не був доведений.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати, та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та є не вірними.

Вказує, що суд в мотивувальній частині рішення зазначив про недоведеність вини ОСОБА_1, проте в резолютивній частині зазначив про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

Вважає, що судом не надано належної оцінки доказам наданим потерпілою стороною.

Наголошує, що суд безпідставно взяв до уваги показання ОСОБА_9 та отриманий за результатом їх аналізу експертний висновок.

Також вважає, що суд недоречно послався на п. 3.2 ПДР України і визнав на його підставі, що ОСОБА_1 не порушував ПДР.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення особи, у відношенні якої справа про адміністративне правопорушення закрита - ОСОБА_1 та його захисників, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, суддя допитавши учасників ДТП, дослідивши докази, закрив справу у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте такий висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він не порушував вимоги п. 3.1 та вимоги п.16.11 ПДР України, не відповідає фактичним обставинам справи, та є необґрунтованим виходячи з наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 006327 від 15 червня 2017 року водій ОСОБА_6, в 12 годин 35 хвилин в м. Миколаєві на перехресті вулиць Шевченко та Фалєєвської, керував службовим автомобілем моделі «Тойота Пріус» державний реєстраційний номерний знак 11 0174, виконуючи невідкладне службове завдання рухався з ввімкненим проблисковим маячком синього кольору по вул. Шевченка, не забезпечив безпеки дорожнього руху та не надав переваги в русі транспортному засобу - легковому автомобілю моделі «Опель Астра» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вулиці Фалєєвській, знаходячись на головній дорозі. Після чого автомобіль «Тойота Пріус» продовжив самовільний рух та допустив зіткнення із зупинившимся в зустрічному напрямку транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Мерседес 220» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.( а.с.1)

В рапорті від 15.06.2017 року ОСОБА_1 вказував, що близько 12 год. 12 хв. був отриманий сигнал про те, що за адресою м. Миколаїв, вул.. Шевченко 58 стався грабіж. Після отримання та підтвердження виклику він керуючи транспортним засобом «Тойота Пріус» направився на місце скоєння злочину. Під час руху на службовому автомобілі були увімкнені проблискові маячки синього кольору, також періодично, на перехрестях вмикався спеціальний звуковий сигнал. Під'їджаючи до перехрестя вул. Фалеевської та вул. Шевченка він впевнився в безпеці руху через перехрестя, але під час закінчення маневру транспортний засіб марки «Опель Астра» в'їхав у заднє праве крило автомобілю під його керуванням.(а.с.4)

Як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину заперечував. Пояснював, що він виконав всі вимоги посадових інструкцій. Під час проїзду через перехрестя вул. Фалеевської та вул. Шевченка він впевнився в безпеці руху. Вважає, що водій ОСОБА_4 повинен був виконати вимоги п.п. 3.2 ПДР України, хоч і їхав по головній дорозі.

Але твердження водія ОСОБА_9, що він під час проїзду через перехрестя впевнився в безпеці руху спростовуються крім даних протоколу серії БР № 006327 від 15 червня 2017 року поясненнями водія ОСОБА_4 наданих в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції.

З його поясненнень вбачається, що 15 червня 2017 року в 12 годин 35 хвилин в місті Миколаєві на перехресті вулиць Шевченка та Фалєєвської, він керував легковим автомобілем моделі «Опель Астра». Коли він рухався по вулиці Фалєєвській, яка є головною дорогою, на перехресті з вулицею Шевченка відбулося зіткнення із службовим автомобілем управління патрульної поліції моделі «Тойота Пріус» під керуванням лейтенанта поліції ОСОБА_6, який рухався з увімкненим проблисковим маячком синього кольору по вулиці Шевченка, сигналу сірени не було. Стверджував, що ОСОБА_6 не забезпечив безпеки дорожнього руху та не надав переваги в русі транспортному засобу під його керуванням, який рухався по вулиці Фалєєвській, знаходячись на головній дорозі. Вважає, що саме з цієї причини сталася ДТП, тобто лише з вини водія оперативного автомобіля патрульної поліції ОСОБА_1, внаслідок порушення ним вимог п.п. 3.1 та 16.11 ПДР України, яке призвело до пошкодження трьох транспортних засобів.

Судом першої інстанції також було взято до уваги висновок експертного дослідження № 17-681 від 30.06.2017 р. Як вбачається з даного висновку, водію автомобіля «Тойота» під'їжджаючи по другорядній дорозі до перехрестя з головною дорогою, перед якою по ходу його руху встановлено дорожній знак 2.1, необхідно було в своїх діях керуватися вимогами, які викладені в п.3.1 ПДР України. Водію автомобіля «Опель Астра» в своїх діях, що передували ДТП, необхідно було керуватися вимогами п.п. 3.2 та 12.3 ПДР України. За умов, викладених в заяві, водій автомобіля «Тойота» своїми одноособовими діями не мав можливості попередити ДТП, а водій автомобіля «Опель Астра» мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Тойота» своєчасним застосуванням екстренного гальмування. За умов, викладених в заяві, в діях водія автомобіля «Тойота» не вбачається невідповідності п.3.1 ПДР України, його дії не знаходяться в причинному зв'язку з ДТП, а в діях водія автомобіля «Опель Астра», що не відповідали п.п. 3.2, 12.3 ПДР України з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв'язку з ДТП, що наступило.

Висновки даного експертного дослідження викликають сумніви у апеляційного суду, зважаючи на те, що даний висновок виготовлено виходячи з наданих на дослідження матеріалів, а саме заяви адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_9, флеш накопичувача з копіями матеріалів ДТП і в основу висновку покладені тільки свідчення ОСОБА_9 щодо обставин події.

А також зважаючи на те, що іншій стороні на запит про проведення автотехнічного дослідження по даній ДТП було відмовлено судовим експертом Незалежної експертної оцінки, який вказав, що неможливо провести дослідження з причин виконання схеми ДТП з порушеннями вимог наказу МВСУ № 1217 від 22.010.2003 р.

Крім того, експертом було зазначено, що на схемі не указані відстані від установлених дорожніх знаків до початку перехрестя, що унеможливлює установити відстань для кожного водія з початку його руху до зіткнення та не указаний час з моменту виникнення небезпеки до зіткнення.

За такого, апеляційний суд вважає, що висновок експертного дослідження № 17-681 від 30.06.2017 р., який суд першої інстанції поклав в основу рішення про закриття провадження відносно ОСОБА_9, не є тим доказом , який би свідчив про беззаперечну невинуватість останнього.

Твердження водія ОСОБА_9, що він перед перехрестям вулиць Шевченка та Фалєєвської, за 30 м. включив звуковий сигнал, подивився вправо і перебуваючи за 25 м. побачив що по вул.. Фалєєвській рухається автомобіль «Опель Астра» на відстані приблизно 55 м від перехрестя, продовжив рух, так як вважав, що його даний автомобіль повинен був пропустити, на думку апеляційного суду є також безпідставними з огляду на долучені та досліджені в суді першої інстанції відеоматеріали зняті ОСОБА_4 та його представником на місці ДТП.

З яких вбачається, що на перехресті знаходиться велика кількість зелених насаджень, що ускладнюють видимість, безпосередньо перед тротуаром закінчується паркан висотою близько 2 м, який перекриває видимість. В сукупності це фактично виключає можливість побачити автомобіль, що рухається по вул. Фалєєвській та знаходиться за 55 м від перехрестя, як стверджує в своїх поясненнях ОСОБА_1

Відповідно до пункту 3.1. ПДР України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Тобто із зазначених вимог вбачається, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання можуть скористатись пріоритетом, лише за умови безпосередньої впевненості в тому, що інші транспортні засоби їм надають дорогу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що саме водій ОСОБА_1 не забезпечив безпеки дорожнього руху та не надав переваги в русі транспортному засобу - легковому автомобілю моделі «Опель Астра» під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вулиці Фалєєвській, знаходячись на головній дорозі, чим порушив вимоги п. 3.1 ПДР України.

Фактичні дані щодо обставин події, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП від 15.06.2017 року та викладені в поясненнях ОСОБА_4, не є суперечливими, а навпаки взаємоузгоджуються між собою та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1

Твердження суду першої інстанції про те, що враховуючи положення п. 3.2. ПДР України висновок посадової особи роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Миколаєва, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №006327 від 15 червня 2017 року, що ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі є безпідставним.

Оскільки згідно п. 3.2 ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

Дані положення застосовуються лише для автомобілів, що їдуть попутно або на зустріч та відповідно не застосовуються при перетині перехрестя.

За такого, висновки суду першої інстанції, з приводу того, що дії водія ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації регламентувалися вимогами ПДР України, є безпідставними, і його дії слід кваліфікувати, як порушення п.п. 3.1 та 16.11 ПДР України, тобто за ст. 124 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2017 року - скасувати.

Постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн..

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: М.П. Міняйло