пр. № 3/759/139/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, який одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27.11.2016 об 02 годині 40 хвилин керував автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на просп. Академіка Корольова, 14 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, свою вину не визнав та пояснив, що 27.11.2016 приблизно о о1 год. ночі його дитина захворіла і потребувала невідкладної допомоги, саме тому він поїхав до найближчого аптечного пункту. При цьому він (ОСОБА_4.) знаходився у нервовому стані та поспішав до хворої дитини і не мав часу на поїздку до лікаря для проходження тесту на стан сп'яніння. вважає, що його дії були крайньою необхідністю. крім того вказав, що протокол не відповідає вимогам щодо його складання, оскільки в ньому не вказана частина статті за якою він притягається до відповідальності.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази, що узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи від проходження огляду на стан сп'яніння.

Так, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується даними відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції, а також про це не заперечував і сам ОСОБА_1 при розгляді справи в суді.

Крім того, згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 052950 від 27.12.2016 у ОСОБА_1, після його зупинки, були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Факт відмови від огляду на стан сп'яніння підтверджують дані відеозапису із нагрудної камери працівника поліції.

Іінспектор поліції ОСОБА_4 при розгляді справи пояснив, що 27.11.2016 приблизно об 02 годині 40 хвилин при патрулюванні ввіреної йому території побачив автомобіль «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, який після закінчення маневру повороту впродовж значного часу продовжував їхати з ввімкненим показником повороту. Протокол за вказане правопорушення на ОСОБА_1 не складали, оскільки правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП було незначним. При перевірці документів та спілкуванні з ОСОБА_1 в нього були виявлені явні ознаки наркотичного сп'яніння. В присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони були присутніми 27.11.2016 приблизно об 02 годині 40 хвилин на просп. Академіка Корольова, 14 в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 052950 від 27.11.2016, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1, розпискою ОСОБА_1 про залишення автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 на зберігання за місцем вчинення правопорушення, що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Водночас, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом в стані крайньої необхідності, так як вони спростовуються матеріалами справи . зокрема на відеозапису наданому працівником поліції ОСОБА_1 жодного разу не повідомив працівнику поліції про крайню необхідність своєї поїздки, тому вважає зазначені пояснення лише способом захисту ОСОБА_1 і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Надані через канцелярію суду ОСОБА_1 інші документи, зокрема копії довідок, як не підтверджують, так і не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки наявний у справі протокол містить всі необхідні дані, зокрема і частину станні за якою притягається до відповідальності ОСОБА_1

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик