АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/693/17 Справа № 705/2778/17 Головуючий по 1 інстанції Ребрина К. Г.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Биба Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 320 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 27.06.2017 о 00 год. 50 хв. в м. Умань по вул. Горького керував автомобілем ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначенння ступеня алкогольного сп'яніння відмовився в присутності понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2017 та просить закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Апеляційна скарга умотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною через неповне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи та такою, що не відповідає загальним вимогам для судових рішень з точки зору її обгрунтованості.

Зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист та розглянуто справу за його відсутності при наявності поважних причин для неявки в судове засідання та його клопотання про відкладення розгляду справи, чим позбавлено можливості дати пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, зі змістом якого він категорично не згоден.

Стверджує, що при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення інспектором не було дотримано п. 11,8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої 06.11.2015 № 1376 та порушено вимоги ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.ст. 268, 277 КУпАП.

Крім того, вказує на те, що в стані сп'яніння, на момент складання протоколу, він не перебував, що підтверджується допустимим показником Драгера, тому був переконаний, що провадження щодо нього буде закрито, а тому підписав порожній бланк протоколу. При цьому, судом першої інстанції не було прийнято до уваги його письмові пояснення та проігноровано вимоги ст.ст. 280, 251, 247 КУпАП, що призвело до невірного встановлення обставин справи та винесення рішення, яке грунтується на неналежних і сфальсифікованих доказах, отриманих з порушенням права на захист.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, а його неявка, за відсутністю клоптання про відкладення розгляду справи, не є перепоною для постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і обміркувавши над доводами апеляційної скарги ОСОБА_3, вважаю, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3, викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 426349 від 27.06.2017, що ОСОБА_3 27.06.2017 о 00 год. 50 хв. в м. Умань по вул. Горького керував автомобілем ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначенння ступеня алкогольного сп'яніння відмовився в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 27.06.2017, відібраних поліцейським Уманського ВП, 27.06.2017 водій автомобіля ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 маючи явні ознаки сп'яніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, відмовився.

Будь-які сумніви щодо упередженості або зацікавленості вказаних свідків у складанні протоколу про адміністративне правопорущення щодо ОСОБА_3, матеріали справи не містять.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до становленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а невизнання останнім в апеляційній скарзі своєї вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження. Більш того, ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення визнав факт свого перебування в стані алкогольного сп'яніння, зазначивши про те, що він випив пиво, однак відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначенння ступеня алкогольного сп'яніння, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

При цьому, враховую, що будучи фактично незгодним зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, ОСОБА_3 будь-яких заперечень по факту його складання не надав.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються також і доводи ОСОБА_3 про невідповідність чинному законодавству дій інспектора поліції, який, при складанні, оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, однак, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 15.09.2017. При цьому, враховується, що судом першої інстанції, як це вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 належним чином неодноразово повідомлявся про день, час та місце судового засідання по факту складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак з різних підстав в судові засідання не з'являвся, а тому, з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції був зобов'язаний розглянути справу по суті складеного щодо ОСОБА_3 пртоколу, за відсутності останнього.

З метою поновлення ОСОБА_3 в його правах, судом апеляційної інстанції також вживались неодноразові заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст. 294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак в судові засідання на розгляд справи він не з'явивлявся, про причини неявки суд не повідомляв.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2017 щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення. Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2017 року щодо ОСОБА_3 у виненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба