Пр.№3/756/5630/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №109665 від 31.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 31.07.2017 року о 07 год. 15 хв., рухаючись по вул. Прирічна, 5 в м. Києві, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння. А також зазначив, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, оскільки вони не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, і він не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду для дачі пояснень не з'явилися.

З наданих в судовому засіданні пояснень інспекторів 4 батальйону 5 роти УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Хоменко О.Ю та лейтенанта поліції Трофимчука М.П. вбачається, що 31.07.2017 року близько 07 год. 20 хв. ними був зупинений автомобіль ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 Під час спілкування з водієм даного автомобіля, а саме ОСОБА_1, виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння. На їх вимогу пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився, у зв'язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно останнього.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

За твердженням ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Витребуваний судом відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора 4 батальйону 5 роти УПП в м. Києві ДПП Трофимчука М.П., не містить даних, щодо виконання працівниками поліції вимог КУпАП, Інструкцій та Порядку, щодо пропозиції про проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Спілкування ОСОБА_1 з працівником патрульної поліції Хоменко О.Ю. відбувається на значній відстані від камери, суть їх розмови не відома.

В противагу вказаного твердження в матеріалах справи наявні лише пояснення на завчасно заготовлених бланках свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Однак, виходячи з положень статті 251 КУпАП, записи з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вони дослівно надруковані на завчасно заготовленому одному бланку, і з цих пояснень неможливо зробити висновку від проходження якого саме медичного огляду відмовився водій.

Будь-які інші докази передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння в матеріалах справи відсутні. Пояснення надані працівниками патрульної поліції під час судового засідання не входять до переліку доказів передбачених ст.251 КУпАП, а тому не можуть бути основою для встановлення у визначеному законом порядку наявності чи відсутності адміністративного правопорушення та винності особи в його вчиненні.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов'язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою невинуватість.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Таким чином, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституцією України, ст.247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Майбоженко