Справа № 461/8060/16-п Головуючий у 1 інстанції: Зубачак Н.Б.
Провадження № 33/783/100/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

представників митниці ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки

України, не працюючої, проживаючої за адресою: Тернопільська область,

Підволочинський район, с. Мовчанівка, вул. Велика Дуга, 2, паспорт громадянина

України для виїзду за кордон серії ЕК номер 695789, виданий 22 грудня 2009 року

органом 6101, персональний номер НОМЕР_1,

звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України за малозначністю.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 МК України закрито.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил №5063/20900/16 від 20 листопада 2016 року товар: котел твердопаливний марки «Perfecta», модель RW, потужністю 22 кВт, з комплектуючим обладнанням у кількості 1 шт, загальною вагою 280 кг, вартістю 22019,31 грн. повернуто ОСОБА_1 після належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

При цьому в постанові зазначено, що 20 листопада 2016 року, близько 04 години 00 хвилин, в зону митного контролю м/п «Рава Руська» Львівської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Renauli Master», реєстраційний номер WGRPN06, під керуванням ОСОБА_1, яка прямувала з ОСОБА_6 до України та обрала для слідування смугу руху «червоний коридор». В ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявила про наявність в неї 300 польських злотих, 3 кг прального порошку, електрочайника, пари чобіт та про відсутність інших товарів. В ході митного контролю транспортного засобу в багажному відділенні автобуса було виявлено товар: котел твердопаливний марки «Perfecta», модель RW, потужністю 22 кВт, з комплектуючим обладнанням у кількості 1 шт, загальною вагою 280 кг, вартістю 22019,31 грн., який ОСОБА_1 не задекларувала, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

На дану постанову судді представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову незаконною, а висновок суду помилковим та необґрунтованим. При цьому вказує, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що ОСОБА_1 умисно вчинила дане правопорушення знаючи або передбачаючи настання неправомірних наслідків, та що дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки посягає на встановлені державою суспільні відносини, пов`язані з недекларуванням товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення, відповідно до ст. 472 МК України накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів з їх конфіскацією. Просить дану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на неї стягнення, передбачене санкцією цієї статті в повному обсязі.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці.

У запереченнях на апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 правопорушник ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні.апеляційної скарги, так як вважає доводи такої необгрунтованими.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, виступ правопорушника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які заперечили апеляційну скаргу та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

І як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

При цьому її вина підтверджується протоколом про порушення митних правил № 35063/20900/16 від 20 листопада 2016 року, митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, доповідною запискою, товаросупровідним документом.

Що ж стосується накладення стягнення, то згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

У ст. 22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

І в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Та при вирішенні питання про накладення стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст.ст. 22, 23, та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, а також зважаючи на вид та розмір, передбаченого покарання, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання та прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, оскільки вона ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, яка навчається на договірній основі у Тернопільському національному економічному університеті, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити, а товар, що був предметом правопорушення, повернути ОСОБА_1 після здійснення належного митного оформлення, або для подальшого вивезення за межі митної території України.

А тому, на переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанц при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, є необґрунтованими.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФСОСОБА_5 залишити без задоволення, а постановусудді Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України за малозначністю, а провадження у справі закрито - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Михалюк