АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3836/16-п Номер провадження 33/786/2/17Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А.

при секретарі Журі Н.Л.

за участю ОСОБА_2

ОСОБА_3 та його захисника Андрієнка С.А

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Черевки Київської області, українця, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1, пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень.

Згідно постанови суду, близько 11 год. 45 хв., 11 травня 2016 року, ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1, виїжджав на вул..Фрунзе в м. Полтава з житлової зони від магазину «Боженківський» рухаючись в напрямку с. Розсошенці, при цьому не впевнившись в безпеці проїзду, не надавши дорогу транспортним засобам, що рухались по вул. Фрунзе, допустив зіткнення з автомобілем «Мазда-6» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, тим самим порушивши п.10.2 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2016 року, провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення,

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, а провадження у справі закрити.

З змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 не згоден з постановою суду оскільки місцевий суд не провів повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Зазначає, що він не порушував правил дорожнього руху, а порушив правила водій автомобіля «Мазда-6» ОСОБА_3, оскільки зіткнення відбулося на зустрічній для автомобіля «Мазда - 6 « смузі руху.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 29.11.2017 року змінив свої апеляційні вимоги та просив скасувати постанову місцевого суду щодо ОСОБА_3 і визнати останнього винним за ч.4 ст. 122 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, задля об'єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, судом апеляційної інстанції за клопотанням сторін проведена комплексна комісійна судово транспортно - трасологічна та автотехнічна експертиза з висновків якої вбачається наступне.

Виходячи з загального механізму пригоди та умов, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи, в даній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.2 «Правил дорожнього руху України».

В умовах місця пригоди і виходячи з загального механізму пригоди та умов, вказаних в дослідницькій частині висновку експертизи, дії водія «ВАЗ 21093» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.2 ПДР.

Водій автомобіля «Мазда - 6» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.8.7.3. (е) та 34.1 ПДР.

Дії водія автомобіля «Мазда - 6» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.8.7.3. (е) та 34.1 ПДР.

Зіткнення автомобілів «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 та «Мазда -6» д.н.з. НОМЕР_2 відбулося внаслідок виїзду автомобіля «ВАЗ 21093» з прилеглої території на головну дорогу та виїзду автомобіля «Мазда - 6» на смугу зустрічного руху в районі пішохідного переходу з перетином суцільної лінії дорожньої розмітки та руху на забороняючий сигнал світлофора.

Таким чином, вважаю, що висновки місцевого суду про порушення ОСОБА_2 п.10.2 ПДР України та притягнення останнього до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП є правильними і підтверджуються вказаними в постанові суду матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, місцевим судом достеменно встановлено порушення ОСОБА_2 п.10.2 ПДР, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, схемою місця ДТП, фотографіями місця пригоди, поясненнями даними в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2, другим учасника ДТП - ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5

Перевіривши зміни апеляційної скарги апелянта ОСОБА_2 приходжу до висновків, що вони не підлягають задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2016 року, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, в апеляційному порядку, ні самим ОСОБА_3, ні іншим учасником ДТП - ОСОБА_2, оскаржена не була.

Згідно вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Змінені апеляційні вимоги, із місту яких вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує вищезазначену постанову місцевого суду відносно ОСОБА_3, апелянт подав до суду апеляційної інстанції 29.11.2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження і питання щодо поновлення даного строку не порушував.

У справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи те, що постанова місцевого суду щодо ОСОБА_3 набрала законної сили 27.06.2016 року, жодним з учасників процесу оскаржена в установлений Законом строк не була, питання щодо притягнення останнього до адмінвідповідальності ОСОБА_2 в апеляцій скарзі до внесення в неї змін, не ставилося, з метою дотримання принципу правової визначеності, вважаю не можливим її перегляд в апеляційному порядку.

Таким чином, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в межах, які підлягають апеляційній перевірці, приходжу до висновку, що постанова місцевого суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 24-1, 36, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з внесеними змінами залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16 червня 2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП- без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гонтар А.А.