Справа № 502/2718/16-п
ПОСТАНОВА

16 березня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка

с. Матіясове Березанського району Миколаївської області, громадянка

України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює заступником директора-бухгалтера, проживає

за адресою: Одеська область, Кілійський район м. Вилкове вул. Б.Канал,

будинок 56

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області 22.02.2017 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України.

23.02.2017 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КпАП України надійшли на розгляд судді Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 15-18-010/0532 від 23.11.2016 року, було встановлено, що 23.11.2016 року в м. Вилкове, заступником директора- бухгалтером ТОВ «Вилкове-Пелікан-Тур» ОСОБА_2 порушено законодавство про працю, оплату праці, за період з 01.04.2016 р. по 01.11.2016 р., що засвідчено актом перевірки від 23.11.2016 р. №15-18-010/0778, а саме:

перевіркою додержання законодавства про працю встановлено: згідно ч.3 ст. 24 КЗпП України, в редакції Закону України від 28.12.2014 року №77-VІІІ, яка діє з 01.01.2015 року, працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В товаристві є повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на посади директора ОСОБА_3 з 01.05.2016 року ( наказ від 29.04.2016 року №3-К), але повідомлення до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області відносно ОСОБА_3 23.05.2016 року, що підтверджено квитанцією про отримання податковою інспекцією від 23.05.2016 року та є порушенням вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Розрахунок індексації заробітної плати не відповідає встановленому порядку. Перевіркою додержання законодавства про працю на підставі представленої книги нарахування заробітної плати за період з січня по квітень 2016 року встановлено: в товаристві індексація заробітної плати провадилась ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак перевіркою встановлено, розрахунок індексації для вищезазначених працівників не відповідає встановленому порядку (за перевірений період з 01.01.2016 р. по 30.04.2016 р.). У грудні 2015 року фіксована індексація заробітної плати складала у розмірі 324,52 гривня, у січні 2016 року повинні продовжувати нараховувати у тому ж самому розмірі, якщо не відбулось збільшення заробітної плати ( збільшення не відбулось, тому фіксована індексація продовжує виплачуватись), але з січня 2016 по квітень 2016 року, виплачувалась фіксована індексація у розмірі 50,99 гривень, менш ніж у грудні 2015 року, що не відповідає вимогам п.4 Постанови КМУ №1078.

В порушення вимог ст. 83 КЗпП України при звільненні працівників грошова компенсація за всі не використані ними дні щорічної відпустки не нарахована та відповідно не виплачена в день звільнення. Так, згідно з наказом від 29.04.2016 року №2-к ОСОБА_4 звільнено із займаної посади 30.04.2016 року за згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України). При звільненні ОСОБА_4 грошова компенсація за не використані ним дні щорічної відпустки нарахована та оплачена бухгалтером товариства ОСОБА_2 не у повному обсязі. Так, за період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року ОСОБА_4 потрібно було нарахувати компенсацію за не використані дні щорічної відпустки у кількості 32 календарних дні, ОСОБА_4 нараховують та виплачують лише 20 календарних днів.

Під час проведення перевірки бухгалтером товариства ОСОБА_2 здійснено нарахування та виплату компенсації ОСОБА_4, у розмірі 554,00 гривня, що підтверджено відомостями розподілу заробітної плати від 22.11.2016 року №161122 СТ373904 та №161122СТ371045.

Не нарахування бухгалтером товариства ОСОБА_2 компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у повному обсязі при звільненні ОСОБА_4 призвело до порушення відносно нього вимог ст. 116 КЗпП України щодо виплати всіх сум, що належать працівникові від підприємства при звільненні, в день звільнення.

ОСОБА_2, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, але до суду не зявилась, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що у діях ОСОБА_2, наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки вона допустила порушення законодавства про працю, але враховуючи, що протокол до суду надійшов 22.02.2017 року, тобто по закінченню строків накладення адміністративного стягнення, справа підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зважаючи на те, що з моменту скоєння правопорушення, 23.11.2016 року, яке не є триваючим, ОСОБА_2, минуло більш ніж 3 місяці у суду є всі підстави для закриття провадження по адміністративній справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1)про накладення адміністративного стягнення; 2)про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3)про закриття справи.

Беручі до уваги наявність підстав для закриття справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності у встановленому законодавством порядку, суд вважає за необхідне та потрібне закрити адміністративну справу у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, ч.1 ст. 41, 247, 283, 284 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі № 502/2718/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за правопорушення передбачені ч.1 ст. 41 КУпАП закрити, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1