Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 117442 від 31 березня 2017 року ОСОБА_1 31 березня 2017 року о 03:45 годині керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей). Від продуття приладу газоаналізатору «Драгер» та проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в наркологічному диспансері міста Маріуполя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати. В обґрунтування своїх апеляційних вимог, зазначає, що судове засідання було проведено без його участі, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права, а саме знайомитися з матеріалами справи, подавати докази та заперечення.

Також апелянт зазначає, що він не відмовлявся їхати на медичний огляд, як це зазначене в протоколі та написав свої пояснення, які додав до протоколу. Працівники поліції з невідомих причин відмовилися везти його в наркологію для обстеження на стан алкогольного сп'яніння. Свідки залучені поліцейськими при складанні протоколу є їх знайомими, тому являються зацікавленими особами.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідальність на підставі ст. 130 ч.1 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння .

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

Вважаю, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом 11 травня 2017 року з додержанням вимог ст. 268, 280 КоАП України. Суд належним чином повідомляв ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 про судові засідання, призначені на 20.04.17 р., 27.04.17 р., 04.05.17 р., 11.05.17 р. Однак ОСОБА_1 та його захисник у судові засідання не з»являлися, зловживаючи своїми правами, умисно затягуючи розгляд справи про адміністративне правопорушення, надаючи заяви про відкладання розгляду справи без підтвердження обставин, на які посилалися у заявах - відпустки, відрядження та ін. Наведеним обставинам судом була дана належна правова оцінка.

Апеляційні твердження ОСОБА_1 про те, що він насправді бажав відвідати наркологію, щоб довести те, що він був тверезим, але йому відмовили працівники поліції, порушення при складанні протоколу щодо нього та залучення зацікавлених понятих є надуманими, обумовленими позицією захисту. На ці обставини ОСОБА_1 не вказував у своїх письмових поясненнях 31.01.17 р., де заперечував свою провину. Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 в його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 117442 від 31.03.2017р.; рапортом інспектора патрульної поліції від 31.03.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після встановлення на місці ознак алкогольного сп'яніння відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та від проходження обстеження в медичному закладі на стан сп'яніння у присутності свідків, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аналогічними за змістом, відеозаписом.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 скористався своїми правами, передбаченими ст. 268,280 КпАП України, свою провину заперечував, проте не повідомив суду інших обставин, які б не були проаналізовані судом при прийнятті судового рішення або могли вплинути на винесення іншого процесуального рішення по справі.

Підстав для задоволення вимог правопорушника в частині закриття провадження по справі за ст. 38, 247 КпАП України також не вбачається, оскільки справу було розглянуто судом у межах строків накладення адміністративного стягнення та підстав для скасування постанови суду під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції вважаю законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню або зміні.

Керуючись статтями 289, 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: