Справа № 214/676/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю:

потерпілого ОСОБА_2

представників потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу про притягнення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого майстром

ТОВ «Нара», що мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 36/1,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Близько 13 год. 00 хв. 14 січня 2017 року водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Ніссан»), на проспекті 200-річчя ОСОБА_7 в м. Кривому Розі, виконуючи маневр розвороту, змінюючи напрямок руху, на впевнився, що це буде безпечним і що він своїми діями не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю «Чері», реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі за текстом «Автомобіль «Чері») під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався ліворуч від нього та допустив з ним зіткнення. Внаслідок цього автомобіль «Ніссан» та автомобіль «Чері» отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Згідно протоколу водій ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 1.5, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6, винним себе не визнав та пояснив, що 14 січня 2017 року, близько 13 години перебуваючи в тверезому стані, керуючи автомобілем «Ніссан», в якому був один пасажир, без вантажу, займаючи при цьому другу від правого краю смугу для руху, рухався по пр. 200-річчя ОСОБА_7 в напрямку вул. ОСОБА_8. Далі він став перестроюватися в третю смугу руху, а далі в четверту. Бачив, як автомобіль «Чері», який рухався позаду нього, в тому ж самому напрямку, став перестроюватися в четверту смугу руху. Наблизившись до світлофору він, ОСОБА_6, зменшив швидкість, почав манер розвороту, в цей момент автомобіль «Чері» наїхав на керований ним, ОСОБА_6, автомобіль «Ніссан». Перед виконання маневру розвороту швидкість автомобіля «Ніссан» була приблизно 5 км./год. Яка на початку цього маневру була відстань від роздільної смуги, пояснити не може. Зіткнення автомобілів сталося тоді, коли автомобіль «Ніссан» знаходився вже на зустрічній смузі. Надаючи додаткові пояснення вказав, що коли перестроювався на крайню ліву смугу, по цій смузі автомобілі не рухалися, водій «Чері» виїхав на крайню ліву смугу, тобто четверту з третьої. Видимість назад по ходу його руху для нього, ОСОБА_6, нічім не обмежувалася.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що в день події, керуючи автомобілем «Чері», перебуваючи в тверезому стані, в якому було три пасажири, без вантажу, займаючи крайню ліву, а саме четверту смугу від правого краю смугу для руху, рухався по пр. 200-річчя ОСОБА_7 в напрямку вул. ОСОБА_9. Попереду від нього рухався на відстані 6-8 метрів автомобіль «Ніссан». Автомобіль «Ніссан» різко став перестроюватися та перекрив йому, потерпілому, рух. Він, потерпілий, став гальмувати, автомобіль «Ніссан» виїхав на смугу, по якій рухався він, потерпілий. Для запобігання зіткненню він, потерпілий, вчинив маневр відвороту вліво. Вказані автомобілі зіткнулися, їх винесло на зустрічну смугу. В його, потерпілого, автомобілі були двоє його дітей та дружина, ОСОБА_10, остання сиділа на передньому сидінні. Далі уточнивши свої пояснення, потерпілий зазначив, що до ДТП автомобіль «Ніссан» рухався з також ж швидкістю, як і він, потерпілий, чи знижував водій автомобіля «Ніссан» швидкість, не знає. Перед зіткненням він, потерпілий, подавав світловий сигнал, намагався зупинити свій автомобіль. Керований ним автомобіль контактував з автомобілем «Ніссан» правою частиною. З того моменту, як водій автомобіля «Ніссан» змінив напрямок руху до зіткнення пройшло близько 10 секунд, гальмування він застосував в той час, коли відстань між автомобілями складала 6-8 метрів.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що 14 січня 2017 року в якості пасажира їхала в автомобілі «Чері», яким керував ОСОБА_2, перед ДТП швидкість цього автомобіля складала близько 60 км./год. Під час руху побачила, як автомобіль, який їхав правіше та попереду автомобіля «Чері», став виїжджати на смугу, по якій рухався автомобіль «Чері». Чи знижував автомобіль «Ніссан» швидкість, яку відстань подолав цей автомобіль з моменту зміни напрямку руху до зіткнення, який час прошов з моменту зміни напрямку автомобілем «Ніссан до ДТП, пояснити не може. Бачила, що в автомобілі «Ніссан» був ще пасажир.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_11, він в день події йшов по вулиці та в районі перехрестя почув звуковий сигнал автомобіля та звук гальмування. Після цього підійшов на місце події, побачив два пошкоджених автомобіля. Як сталася подія, як рухалися автомобілі до ДТП, не бачив.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протоколи (а.с.1, 2), схема місця ДТП (а.с.3), свідоцтва та посвідчення (а.с.6, 9), фототаблиця (а.с.13).

Вважаю допустимими доказами наступні: пояснення потерпілого ОСОБА_2, пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, протоколи (а.с.1, 2), схему місця ДТП (а.с.3), свідоцтва та посвідчення (а.с.6, 9), фототаблицю (а.с.13), свідоцтво (а.с.18), так як вони отримані без порушень КУпАП.

Вважаю належними доказами пояснення потерпілого, пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, протоколи (а.с.1, 2), схему місця ДТП (а.с.3), фототаблицю (а.с.13), свідоцтво (а.с.18) так як ці докази стосуються механізму та наслідків ДТП.

Вважаю належними доказами свідоцтва та посвідчення (а.с.1, 2), так як ці докази стосуються належності транспортних засобів.

Вважаю достовірними доказами наступні: протоколи (а.с.1, 2), схему місця ДТП (а.с.3), свідоцтва та посвідчення (а.с.6, 9), фототаблицю (а.с.13).

Як вбачається зі схеми (а.с.3), на місці події, в районі перехрестя пр. 200-річчя ОСОБА_7 та вул. Віноградна знаходяться пошкоджені автомобілі «Ніссан» та «Чері», місце зіткнення визначено як 16,3 м. та як 15,5 м. від правого краю дороги, якщо рухатися в напрямку вул. ОСОБА_8.

Вважаю, що пояснення свідка ОСОБА_11 відносно того, що він чув звук сигналу автомобіля та звук гальмування, вважаю достовірними.

Вважаю, що пояснення свідка ОСОБА_10 відносно того, що автомобіль «Чері» рухався до ДТП в четвертій смузі руху не суперечать схемі, узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_11, а тому вважаю їх достовірними.

Вважаю, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 відносно того, що автомобіль «Чері» рухався до ДТП в четвертій смузі руху, не змінював напрямку до того, як на цю смугу виїхав автомобіль «Ніссан», що він, потерпілий, вчинив гальмування, подав сигнал та застосував маневр відвороту вліво, не суперечать схемі, поясненням свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11, а тому вважаю їх достовірними.

Пояснення ОСОБА_6 про те, що на час виїзду його з третьої на четверту смугу, на цій смузі автомобілі не рухалися, що автомобіль «Чері» став також виїжджати з третьої на четверту смугу спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_2, а тому вважаю ці пояснення ОСОБА_6 недостовірними.

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні визнані допустимими, належними та достовірними докази, приходжу до переконання, що 14 січня 2017 року ОСОБА_6 виконуючи маневр розвороту, змінюючи напрямок руху, на впевнився, що це буде безпечним і що він своїми діями не створить перешкоду або небезпеку, не надав дорогу автомобілю «Чері», який рухався ліворуч від нього, внаслідок цього сталося зіткнення автомобілів «Ніссан» та автомобіля «Чері», вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також вважаю встановленим, що водій ОСОБА_2, виявивши небезпеку застосував гальмування та маневр відпороту вліво.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходжу з наступного.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило, зокрема, пошкодження транспортних засобів.

Як передбачено 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Згідно п. 10.1. Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Як передбачено п. 10.3. Правил, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як передбачено п. 12.3. Правил, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Приходжу до переконання, що водій ОСОБА_6 діяв з порушенням вимог пунктів 1.5, 10.1, 10.3 Правил, оскільки він мав можливість виявити, що в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися рухається автомобіль «Чері» та мав можливість надати дорогу цьому автомобілю але не зробив цього.

Приходжу до переконання, що водій ОСОБА_2 також діяв з порушенням вимог п.12.3 Правил, оскільки він виявивши перешкоду став виконувати маневр обїзду, що виявилося небезпечним та потягнуло зіткнення автомобілів та їх пошкодження.

Відповідно до ст. 458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обовязковим для всіх судів загальної юрисдикції, які зобовязані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої статтею 286 Кримінального кодексу України (далі КК), у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 5 листопада 2015 року при розгляді справи № 5-218кс 15 висловився про те, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали; дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв; хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію); тобто зясувати ступінь участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність водія, який порушив правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншим водієм.

На переконання суду, ДТП, яке сталося за участю водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_2, знаходиться у причинному звязку з порушеннями, які допустив водій ОСОБА_6, який вчинив перше за часом порушення, а водій ОСОБА_2 діяв вимушено.

Таким чином, в діях ОСОБА_6 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На даний час, передбачений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився, оскільки з дня вчинення правопорушення минуло понад три місяці, а тому, у відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративні справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов