Дата документу Справа № 332/2798/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/852/17
Єдиний унікальний № 332/2798/17 Головуючий в 1-й інстанції Марченко Н.В.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю представників апелянта Луценко І.В., Рибалка Ю.К., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:
постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працевлаштованого на посаді військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.
Як зазначено в постанові, згідно протоколу по адміністративне правопорушення БР № 020321 від 25.09.2017 року гр. ОСОБА_2 25.09.2017 року о 15-05 годині керував автомобілем ВАЗ 21061 д.н. НОМЕР_2 на 417 км Харків - Сімферополь з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродно блідий стан шкіри, почервоніння очей, звужені зіниці, не реагування на світло), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова є не обґрунтованою і такою, що підлягає оскарженню у зв`язку з неповнотою проведеного судового розгляду, а також при винесенні вказаної постанови суддя порушив його право на справедливий захист, а також порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, що знайшли своє підтвердження у наступному.

Суддя у вказаній постанові не повністю врахував всі його пояснення та доводи, які він надав суду у своєму письмовому клопотанні від 30.10.2017 року де він детально описав події, чому саме не може прийняти участь у судовому засіданні та надав суду письмовий доказ ( копія довідки від 17.10.2017 року в матеріалах справи), яка свідчить про те, що він не мав можливості прийняти участь у судовому засіданні, так як знаходиться у зоні боєвих дій і просив суд відкласти розгляд справи, але суд не взяв до уваги ці обставини, чим позбавив його права на захист.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. У протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського. Так, у протоколі він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського.

У зв`язку з цим звинувачення є незрозумілими, адже воно складається, по-перше, з двох частин: 1) керував з ознаками наркотичного сп`яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (якого саме не зазначено). Таким чином, стає незрозумілим, в чому саме обвинувачується водій: керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи відмові від проходженні огляду (невідомо якого).

Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд апелянт має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Таким чином, твердження судді про однозначну відмову апелянта від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта. Як було зазначено вище, у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП. В протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

У поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами

свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за

ст. 130 КУпАП.

Посилання у протоколі на порушення апелянтом п. 2.5 ПДР не ґрунтується на законі,

адже цей пункт передбачає відмову проходження огляду на стан сп`яніння працівника

міліції у той час, як сам протокол складав поліцейський.

Апелянт не порушував п. 2.5 ПДР, оскільки не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Ця норма передбачає наступне: водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на вимогу працівника міліції.

Згідно з протоколом було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції, що суперечить п.2.5 ПДР України, та відповідно виключає в його діях порушення п.2.5 ПДР України.

Показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

Так, у своїх письмових поясненнях свідок вказує, що ознакою сп`яніння є «невідповідність поведінки обстановці». Але така ознака серед переліку, зазначеному у протоколі, відсутня. Цей факт ставить під сумнів показання цього свідка, у зв`язку з чим його не можна вважати достатнім і достовірним доказом.

Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2017 року провадження по справі № 332/2798/17 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно його, ОСОБА_1 та закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та п.3, ч. 1 ст. 284 КупАП.

Заслухавши в судовому засіданні представників апелянта ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які просили апеляційну скаргу задовольнити; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015року , у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду ( пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, поліцейськими був зупинений, згідно протоколу по адміністративне правопорушення БР № 020321 від 25.09.2017 року гр. ОСОБА_2 25.09.2017 року о 15-05 годині, який керував автомобілем ВАЗ 21061 д.н. НОМЕР_2 на 417 км Харків - Сімферополь з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродно блідий стан шкіри, почервоніння очей, звужені зіниці, не реагування на світло), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР. Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, що знижують її увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, а тому вважається недійсним.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області В.М. Білоконев