Справа № 372/3129/17 Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 33/780/1067/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 72 20.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю представника Управління Державного агентства рибного господарства ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 22 вересня 2017 року о 4 годині 40 хвилин спільно з гр. ОСОБА_3 грубо порушив правила рибальства, а саме: на річці Красна в селі Семенівка Обухівського району Київської області проводив вилов риби з човна, який належить гр.. ОСОБА_3 сіткою з жилки, яка належить ОСОБА_3, при цьому виловив риби: карась сріблястий 112 штук загальною вагою 31 кг, завдавши збитки на суму 1 904 грн. 00 коп. Своїми діями гр. ОСОБА_2, порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій він просить скасувати постанову суду та призначити новий судовий розгляд.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що дані про місце складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, протокол не містить зазначення конкретного рибного господарства, що здійснює свою господарську діяльність на водних обєктах річки Красна. Крім того, зазначає, що судом не обґрунтовано стягнуто з нього суму заподіяної шкоди на користь держави.

Правопорушник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника Держрибагенства, яка частково підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_2 судом в повному обсязі дотримані не були.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 003073 від 22.09.2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2, в яких останній вказав, що він 22.09.2017 року разом з товаришем ОСОБА_3, на човні останнього сіткою ловили рибу, а саме карась в кількості 112 штук.

Вказаним доказам суддя дав належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, щодані про місце складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, правопорушником ОСОБА_2 особисто підписано зазначений протокол, надано письмові пояснення та будь-яких зауважень до протоколу зазначено не було.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно стягнуто з нього суму заподіяної шкоди на користь держави є обґрунтованими, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні жодні дані про підтвердження суми заподіяної шкоди державі ОСОБА_2, при вчиненні зазначеного правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо упередженості свідка ОСОБА_4, є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища, адреси свідків, якщо вони є. При наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. Як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Крім того, судом необґрунтовано прийнято рішення щодо накладення стягнення на ОСОБА_2 у виді конфіскації знаряддя вчинення правопорушення сітки із жилки L-80м., h-1,5м., а-50мм. у власність держави та про залишення у власності ОСОБА_3 човна срібного ПВХ «Stopm-230», оскільки матеріали справи не містять даних про те, що зазначена сітка та човен належали ОСОБА_2

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, призначив правопорушнику стягнення в межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень без конфіскації знаряддя вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк предявлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига