Справа № 212/52/17-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли які надійшли від Управління з питань праці Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області Державної служби України з питань праці у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює виконуючим обовязки директора ДП «Криворізька теплоцентраль», зареєстрований та проживає за адресою: м.Херсон, ву.Ушакова 83/55,

за скоєння правопорушення передбаченого ст.41 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №312/4.7-8 від 26.12.2016 року ОСОБА_2 працюючи виконуючим обовязки директора ДП «Криворізька теплоцентраль», будучи посадовою особою відповідальною за додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, допустив порушення вимог ч.1 ст.41 КУпАП, а саме 25.10.2016 року на підприємстві виданий наказ №500 «Про зміну істотних умов праці» в якому, з посиланням на ст. 32 КЗпПУ зазначено, що у ОСОБА_3, як у заступника генерального директора з питань охорони праці, змінюються умови праці , які настануть через 2 місяці з моменту ознайомлення з даним наказом. При цьому, в наказі № 500 від 25.10.2016 року адміністрацією не зазначено, в чому полягають зміни істотних умов праці. В порушення цих вимог закону адміністрацією підприємства ОСОБА_3 була запропонована зовсім інша посада-заступник начальника планово-економічного відділу. З попередженням про наступну зміну істотних умов праці від 25.10.2016 року остання ознайомлена 09.11.2016 року. Відповідно до вимог ч.3 ст.32 КЗпПУ останній повинна була бути запропонована знов введена посада-начальник управління з охорони праці та техногенної безпеки, так як робота на цій посаді була б продовженням роботи за посадою, яку займала ОСОБА_3 до внесення змін до організаційної структури та штатного розпису ДП «Криворізька теплоцентраль». Вищезазначеним наказом змінювались істотні умови праці декільком працівникам, зокрема й ОСОБА_3 та ОСОБА_4- заступнику генерального директора з загальних питань та матеріально-технічного забезпечення. Функції за посадою, яку займав ОСОБА_4 були розподілені між двома посадами: заступника директора з загальних питань і начальника управління по закупівлям. При цьому у ОСОБА_4 мали місце зміни істотних умов праці, які відповідали вимогам ч.3 ст.32 КЗпПУ і тому йому повинні були запропонувати зайняти одну з зазначених посад, які відповідали його роботі за раніше займаною посадою. Адміністрацією ДП «Криворізька теплоцентраль» при застосуванні змін істотних умов праці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було допущено порушення вимог ст. 32 КЗпПУ, а саме при знов введеній посаді- начальника управління з охорони праці та техногенної безпеки, яка відповідала роботі ОСОБА_3, їй була запропонована інша посада, яка не може вважатись продовженням роботи за посадою, яку вона займала раніше. При цьому на зазначену посаду був переведений ОСОБА_4, якому в свою чергу, враховуючи зміни істотних умов праці повинно було бути запропоновано продовження роботи за знов введеними посадами, які відповідали раніше виконуваній ним роботі. Наказ № 500 від 25.10.2016 року «Про зміну істотних умов праці» є таким, що не узгоджується з вимогами наказу № 496 від 24.10.2016 року «Про внесення змін до штатного розкладу» .Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.141 КЗпПУ, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_2 до судового засіданні не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати письмові пояснення, в яких зазначив, що у звязку із запровадженням на підприємстві ДП «Криворізька теплоцентраль» змін в організації виробництва і праці, з метою раціонального використання трудових ресурсів на підприємстві для ряду працівників змінено істотні умови праці, зокрема змінено найменування посад, розмір оплати праці. Ряд працівників, погодившись із зазначеними змінами погодилася продовжувати роботу. У відповідно до ч.3 ст.32 КЗпПУ працівників попереджено особисто за два місці про наступні зміни в організації виробництва і праці, а також зміни істотних умов праці. На момент проведення перевірки строк попередження не сплинув та фактичного вивільнення працівників не відбулось. Зазначив, що в діях підприємства та його особистих діях відсутні порушення ст. 141 КЗпПУ, крім того не зазначено які саме порушення ним допущені.

Судове рішення повинно бути прийняте на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв'язаною для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне дослідження обставин кожної справи, розглядаючи справу суддя зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи.

Частино 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

У пункті 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» (заява № 20372/11) від 11 квітня 2013 року, остаточне 11 липня 2013 зазначено, що як би чітко не було положення сформульоване, у будь-якій галузі права, включно з кримінальним правом, існуватиме неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба у розясненні нечітких норм або тих, що потребують пристосування до обставин, що змінюються. З іншого боку, хоча визначеність є вкрай необхідною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а закон повинен бути здатним встигати за обставинами, що змінюються. Відповідно багато законів неминуче сформульовані у термінах, що тією чи іншою мірою є нечіткими, та тлумачення й застосування яких є питанням практики (див., mutatis mutandis, вищенаведені рішення у справах «Газета «The Sunday Times» проти Сполученого Королівства (№ 1)» (The Sunday Times v. United Kingdom (no. 1)), n. 49, та «Коккінакіс проти Греції» (Kokkinakis v. Greece), п. 40). Функція здійснення правосуддя, закріплена за судами, полягає саме у подоланні сумнівів щодо тлумачення, що залишаються (див., mutatis mutandis, вищенаведене рішення у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France)).

Так, положення частини 1 статті 41 КУпАП не дають чіткого та передбачуваного законодавства, що визначають адміністративну відповідальнусть за інші порушення вимог законодавства про працю.

Аналізуючи положення частини 1 статті 41 КУпАП слід вважати, що обєктом правопорушення є встановленні законодавством права громадян про працю та охорону праці.

Так, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього в якості доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення не містять конкретних даних, в чому саме полягає суть вчинених ОСОБА_2 дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, яка форма його вини щодо таких дій.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, та оскільки в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Керуючись ст. ст.41, 247, 251, 283- 285 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.41 КУпАП- закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М. В. Зімін