Справа № 203/39/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

07.02.2017 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №086275, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.130 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пп.а) п.2.9 ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частинами 1,2,3 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцей-ським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.2.6 Порядку огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транс-портного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ (п.10 Порядку).

Відповідно до п.1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВД та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, остання визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктами 2,3,4 вказаної Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя (п.12 Інструкції).

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.12.1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати яки вимогам достатності, так і переконливості.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП (п.21 рішення).

Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 21.12.2016 року о 05-20 г. в м.Дніпрі на вул.Курчатова,10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21213 н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що дійсно 21.12.2016 року близько 05-20 г. він був зупинений працівниками поліції, які під час перевірки документів посилаючись на те, що він перебуває в стані наркотичного спяніння, запропонували йому проїхати для огляду на стан спяніння. Він погодився на це та разом із працівниками поліції приїхали до наркологічного диспансеру, однак огляд він не зміг пройти, оскільки диспансер був закритий. Почекавши деякий час він з працівниками поліції повернулись на вул.Курчатова,10, де останні сказали, що складуть протокол за відмову від проходження медичного огляду та в подальшому склали останній. Таким чином, не вважає себе винним у вчиненні правопорушення, оскільки в стані алкогольного чи наркотичного спяніння він не перебував, від проходження огляду у передбаченому законом порядку не відмовлявся.

В матеріалах адміністративної справи містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких в їх присутності 21.12.2016 року о 06-25 г. водій ОСОБА_1 на вул.Курчатова,10 в м.Дніпро відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану спяніння.

Разом з тим, суд враховує, що вказані пояснення свідків не містять посилань на те, що ОСОБА_1 на момент їх запрошення для підтвердження відмови останнього від проходження медичного огляду перебував в стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 21.12.2016 року на вул.Курчатова,10 в м.Дніпрі до нього підійшов працівник поліції та попрохав бути свідком відмови водія від проходження медичного огляду. Після чого, вони підійшла до автомобіля, біля якого знаходився ОСОБА_1 та він підписав пояснення. При цьому, безпосередньо в його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд у встановленому законом порядку та останній від такого проходження не відмовлявся. По зовнішньому вигляду та поведінці ОСОБА_1 він не побачив будь-яких характерних ознак, які б свідчили, що останній перебував в стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

Таким чином, суд вважає, що рапорт працівника поліції та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо перебування ОСОБА_1 на момент зупинки в стані наркотичного спяніння обєктивно іншими матеріалами справи не підтверджуються та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 А тому, суд не може вважати правомірними вимоги працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан спяніння, що виключає наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також суд враховує, що прилад «ДРАГЕР» за своїми технічними характеристиками передбачає можливість перевірки особи лише для визначення стану алкогольного спяніння.

Перевірка ОСОБА_1 на факт перебування в стані наркотичного спяніння в даному випадку була можливе лише в медичному закладі та, як зазначив останній та не спростовується матеріалами справи, він з працівниками поліції їздив до медичної установи для проходження огляду та не пройшов останній не з його вини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено 21.12.2016 року о 05-20 г., а свідки для фіксації відмови від проходження медичного огляду запрошені та протокол складено о 06-25 г. та 06-26 г. відповідно, що побічно опосередковано підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що у вказаний проміжок часу він їздив з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена та провадження по справі у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП необхідно закрити за відсутності в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,130,245,251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 2017 року.