Категорія: ч.1 ст.163-1 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого директором ТзОВ «Топ-Світ», розлученого, не маючого утриманців, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він будучи директором ТзОВ «Топ-Світ», що знаходиться за адресою:Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Центральна,буд.80, порушив вимоги податкового законодавства, а саме: всупереч вимог п.п.14.1.11, 14.1 ст.14, п.134.1 ст.134, п.184.7 ст.184, п.120.1 ст.120, п.п.266.7 ст.266, п.п.266.2.1, п.266.2, п.п.266.3.3, п.п.266.3, п.п.266.7. ст.266 Податкового кодексу України занизив податок на прибуток на загальну суму 381782, в тому числі за 2015 рік на суму 381782 гривень, за червень 2014 рік на суму 1789872 гривень, та не подав Податкову декларацію податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в результаті чого занизив податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в періоді, що перевірявся на загальну суму 32281,03 гривень, у тому числі за 2016 рік на суму 32281,03 гривень, що було виявлено 07 вересня 2017 року під час проведення перевірки ТзОВ «Топ-Світ».

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову винесеною протиправно, з неповним вивченням усіх обставин справи. Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що в період з 30.10.2017 року по 10.11.2017 року перебував у відрядженні, а вказану постанову отримав 28.11.2017 року.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що апеляцію слід повернути з наступних підстав.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи щодо нього 17.10.2017 року, що ним не оспорюється.

Постанова Луцького міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 винесена 17 жовтня 2017 року, тобто, останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 27 жовтня 2017 року. Проте, апеляційну скаргу він подав лише 13 листопада 2017 року, тобто з пропуском зазначеного терміну.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що копію постанови він отримав лише 28.10.2017 року, а тому вчасно подав апеляційну скаргу у встановлений законом десятиденний строк не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.294 КпАП України визначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання. Перебування ОСОБА_1 у відрядженні також на думку суду не є поважною підставою для поновлення процесуального строку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи суд приходить до висновку, що підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови відсутні, а тому скаргу слід повернути апелянту.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строку ОСОБА_1 на подачу апеляційної скарги на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук