Справа № 136/803/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року м. Липовець Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2017 року на розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 23.05.2017 року о 23.20 год. в смт. Турбів по вул. Миру, водій ОСОБА_1 керував скутером «Honda Dios», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9. ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він дійсно був зупинений працівниками поліції 23.05.2017 року о 23:20 год. в смт. Турбів по вул. Миру, які вказали, що він пяний та змусили проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», тобто зобовязали продувати прилад, хоча добровільно згоди він на це не давав, так як не вживав спиртних напоїв, його законних представників при цьому не було, Прилад показав 0,43%0, однак з таким показником він був незгоден, просив надати йому направлення до медичного закладу, однак у цьому йому було відмовлено, під час суперечки підійшла його мати, оскільки це було неподалік житлового будинку де він проживає. При цьому, працівники поліції вказуючи на те, що медичний огляд лише тільки підтвердить показники їх приладу, отож є недоцільними, відтак склав протокол і пояснив, що свою правоту будете доводити в суді. Запис його пояснень у протоколі було вчинено під диктовку поліцейського за відсутності законного представника. Письмові пояснення його ОСОБА_1, які додані до протоколу він не писав, а їм з матірю поліцейський дав лише підписати.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази наявні в справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №179606 від 23.05.2017 року та письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу «Драгер», показники якого показали 0,43%0.

Для безпосереднього допиту в судовому засіданні було викликано свідків до суду, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення яких додано до протоколу, однак вони не зявились, будучи належним чином сповіщеними про день та час розгляду справи. При цьому, з наявних письмових пояснень суд позбавлений можливості зясувати чи був згоден ОСОБА_1 із з результатами проведеного поліцейським за допомогою приладу Драгер огляду, оскільки із пояснень констатовано лише показники приладу Драгер, які становлять 0,43%0.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть водії у разі керування транспортними засобамиособами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно п.6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно додатку 2, матеріали справи не містять, інших доказів в розумінні їх належності та допустимості, які б спростовували доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в частині того, що він був не згоден із показниками проведеного тесту за допомогою приладу Драгер, до матеріалів справи не додано, отож ігнорування поліцейським вимог Інструкції в частині направлення особи до медичного закладу для проведення огляду на стан спяніння є очевидними, тому суд ставить під сумнів покази приладу, що роздруковані та долучені до матеріалів справи.

Зважаючи на викладене, а також те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), суд дійшов висновку.

Крім цього, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Правосуддя щодо неповнолітніх має бути складовою процесу національного розвитку кожної країни.

Відповідно до ст. 9 Конституції чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Тому суди повинні враховувати вимоги міжнародних правових актів, зокрема тих, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх. У міжнародно-правових актах наголошується на необхідності особливого захисту дітей та підлітків. Україною було підписано міжнародний договір від 29 листопада 1985 р., за яким вона взяла на себе зобовязання виконувати Мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила»). У пр. 2.1 зазначених Правил підкреслюється необхідність неупередженого їх застосування.

Правилами КУпАП не врегульоване питання процедури дотримання прав неповнолітніх при провадженні справ про адміністративні правопорушення, лише забезпечено участь законного представника ст..277 КУпАП.

Утім правилами КПК України та міжнародних правових актів визнано обов'язковою участь законного представника та захисника щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що провадження у справі за участі неповнолітнього має здійснюватись за обовязкової участі законного представника та можливість забезпечення участі захисника у таких справах з моменту порушення провадження, у тому числі і проведення огляду неповнолітньої особи на визначення стану алкогольного спяніння.

Із пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що його матір підійшла, як уже складався протокол про адміністративне правопорушення та було зафіксовано результати показника приладу Драгер, що внесено до протоколу

Наведене свідчить про грубе порушення прав особи, яка є неповнолітньою при провадженні справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що провадження у даній справі слід закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 13, 23, 27, 33, 34, 35, ч.1 ст. 130, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко