Справа № 370/2941/16-п Головуючий у І інстанції Мазка Н.Б.
Провадження № 33/780/136/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 274 31.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, подану ним апеляційну скаргу на постанову Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2016 року, прийняту відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 (сто тридцять шість) гривень.

Згідно із постановою суду, 19 листопада 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, по вул. Мічуріна в с. Соснівка, ОСОБА_1 вчинив непокору законним вимогам працівників поліції, а саме: виражався нецензурною лайкою, на зауваження припинити протиправні дії не реагував та кидався в бійку, хапав працівників поліції за формений одяг та кобуру, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2016 року, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді місцевого суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена за результатами неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи. Зокрема, як вказує апелянт, оскаржувана постанова взагалі не містить обґрунтування висновків суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП з наведенням відповідних доказів, а відтак не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі стверджує про те, що рапорт оперуповноваженого СКП Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_2, на який суд першої інстанції послався як на єдиний доказ його винуватості, містить в собі неправдиву інформацію щодо подій, які мали місце 19 листопада 2016 року близько 20-ї години за місцем його проживання в с. Соснівка, на що він звертав увагу суду першої інстанції, однак суд в порушення вимог ст. 280 КУпАП вказані обставини не перевірив, залишивши їх поза увагою. Також, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на порушення працівниками поліції вимог ч.2 ст.254 КУпАП, а саме невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, що фактично обмежило його право на захист.

Переглянувши справу за поданою апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення свідків, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1, вимоги зазначених вище норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам щодо його законності, обґрунтованості та вмотивованості.

За змістом ст. 185 КУпАП, злісною непокорою є відмова від виконання законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19 листопада 2016 року, близько 20-ї години, по вул. Мічуріна в с. Соснівка вчинив непокору законним вимогам працівників поліції, а саме виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, кидався в бійку, хапав поліцейського за формений одяг та кобуру.

Однак, така конструкція фактичних обставин адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, не дає підстав для кваліфікації його дій за ст.185 КУпАП. Відповідальність за ст.185 КУпАП настає при вчиненні злісної непокори, тобто активному супротиву законним вимогам працівників поліції. При цьому, судом першої інстанції ознаку злісності непокори встановлено не було.

Крім того, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1, ні в постанові суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП не зазначено, які саме законні вимоги пред'являлися ОСОБА_1 працівниками поліції.

Також, ні в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ні судом першої інстанції фактично не встановлено місце події, яка кваліфікована оскаржуваним судовим рішенням як адміністративне правопорушення, що має в конкретному випадку істотне значення, а лише зазначено, що подія сталася на вул. Мічуріна в с. Соснівка.

Не встановлено судом першої інстанції і службову особу органів поліції, якій, за висновками суду, ОСОБА_1 вчинив непокору.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 та рапорту оперуповноваженого СКП Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 вбачається, що події 19 листопада 2016 року відбувалися на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Більш того, як зазначено в рапорті лейтенанта поліції ОСОБА_2, 19 листопада 2016 року в с. Соснівка він перебував у складі слідчо-оперативної групи за повідомленням про вчинення таємного викрадення майна з домоволодіння гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2.

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких відомостей щодо правомірності перебування працівника поліції на території приватного домоволодіння та службових обов'язків, які він там виконував, а також змісту законних вимог, які були пред'явлені ОСОБА_1 працівниками поліції.

Допитаний під час апеляційного розгляду в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що провести огляд домоволодіння ОСОБА_1 він вирішив з метою перевірки причетності останнього до можливого вчинення ним кримінального правопорушення, хоча об'єктивних даних про це в нього не було. Також, свідок ОСОБА_2 спростував інформацію, зазначену в його рапорті, про погрозу йому сокирою, яка була в руках ОСОБА_1

Відсутні в матеріалах провадження і докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законним вимогам працівника поліції у формі активного супротиву, а саме кидання в бійку до поліцейського, хапання за формений одяг та кобуру.

Більш того, допитані під час апеляційного розгляду в якості свідків очевидці події, що мала місце 19 листопада 2016 року на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтвердили, що ОСОБА_1 будь-яких протиправних дій по відношенню до працівників поліції не вчиняв.

З урахуванням викладеного, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП не вбачається у зв'язку з відсутністю в його діях ознак даного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскаржувана постанова суду, прийнята відносно ОСОБА_1, не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 28 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 136 (сто тридцять шість) гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко