№ провадження 33/781/336/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.

із секретарем Верещагіною В.В.

за участі ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Батумі, Грузія, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 22 червня 2017 року о 09 год. 00 хв. на автодорозі Р-10 184 км. у с. Подорожнє Світловодського району керував автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, продуття алкотестера "Драгер" відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Тобто своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного зясування обставин та повного дослідження матеріалів справи, при цьому не врахував, що він вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, оскільки не відмовлявся від проходження медичного огляду. Зазначає, що дійсно був зупинений працівниками поліції в с. Подорожнє Світловодського району та в нього не було при собі посвідчення водія, яке на його прохання привіз односелець, ОСОБА_7. В цей день, без його присутності, також був складений протокол та розглянута справа працівником поліції за ч. 2 ст. 126 КпАП України. Вказує, що свідок ОСОБА_8 під час розгляду пояснив судді, що він не бачив та не чув, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння, проте, він написав у письмових поясненнях так, як казали йому працівники поліції. Крім того, у нього посвідчення водія не вилучалося, від керування транспортним засобом він не відсторонювався. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутній його підпис, а також відмітка працівника поліції про те, що він відмовився від підпису у протоколі..

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які просили задовольнити скаргу та закрити провадження за відсутності події адміністративного правопорушення, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_3 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та суд який розглядав справу, зазначених вимог закону не виконали.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм обєктивну оцінку з точки зору їх достовірності чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суддя розглянувши справу, передчасно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що 22.06.2017 року він дійсно був зупинений працівниками поліції в с. Подорожнє Світловодського району та в нього не було при собі посвідчення водія, яке йому привіз, на його прохання односелець, ОСОБА_9 Цей свідок перебував з ним на місце зупинки транспортного засобу та чув, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння. Він на місці продув алкотестер «Драгер», який показав результат 0,065 проміле і він побажав проїхати у лікарню для проходження медичного огляду, проте працівники поліції відмовили йому в цьому, віддали документи та дозволили їхати. В цей день також без його присутності складений протокол та розглянута справа працівником поліції за ч. 2 ст. 126 КпАП України. Зазначене підтверджується тим, що йому постанова по справі була надіслана поштовим відправленням, а не вручена на місці розгляду.

Свідок ОСОБА_10 під час апеляційного розгляду в режимі відеоконференції пояснив, що 22.06.2017 року близько 09.00 год. він був зупинений працівника поліції, які йому запропонували присісти в автомобіль патрульної поліції та бути свідком вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Його повідомили, що ОСОБА_3 нібито вживав алкогольні напої. Але він не бачив як їхав правопорушник на автомобілі, оскільки машина стояла, а ОСОБА_3 ходив біля неї на відстані. При ньому, працівники поліції ОСОБА_3 продути прилад «Драгер» не пропонували та не пропонували проїхати до медичного закладу. Іншого свідка зупинили пізніше, вже після того як він відїдав. До ОСОБА_3 він особисто не підходив і не чув як працівники поліції пропонували правопорушнику проходити медичний огляд на стан алкогольного спяніння та продуття алкотестера "Драгер". Зазначив, що те, що йому сказали працівники поліції те він і підписав. З їх слів він зрозумів, що ОСОБА_3 відмовився від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду. Крім того, зазначив, що у ОСОБА_3 працівниками поліції посвідчення водія не вилучалось та від керування транспортним засобом його не відсторонювали.

Протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, в якому поряд з іншими даними фіксується суть вчиненого правопорушення, що відображає його склад та на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.

Під час вивчення матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія БД №030001 складений інспектором Літвіновим Ю.В. за відсутності ОСОБА_3 та в протоколі відсутній підпис останнього, чим порушено ст.254 КУпАП та відповідно права, передбачені ст.268 КУпАП. Більше того, не вручалась і копія згаданого протоколу (а.с.2).

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння у тому числі алкогольного.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №030001 від 22.06.2017 року щодо ОСОБА_3 вбачається, що останній 22.06.2017 року близько 09.00 год. на автодорозі Р-10 184 км. у с. Подорожнє Світловодського району керував автомобілем ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, продуття алкотестера "Драгер" відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Тобто своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, працівники поліції зобовязанні були надати водію ОСОБА_3 спеціальний технічний засіб алкотестер «Драгер» з чистим муштуком і запропонувати йому його продути в присутності 2 свідків, а після того як водій відмовиться від продуття чи буде не згоден з результатом, запропонувати пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоровя.

Крім того, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Однак, пояснення свідка ОСОБА_6, надані під час апеляційного розгляду дають зробити висновок, що пропозиція водію пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння в присутності двох свідків не була виконана поліцейськими згідно зазначеної Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та протокол складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом № 1395 від 07.11.2015 року, оскільки такий огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року пропозиції від працівників поліції для продуття спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер» ОСОБА_3 не було пред'явлено.

За таких обставин, судом першої інстанції не дана оцінка працівників поліції, а саме, чи пропонували ОСОБА_3 проведення огляду на стан сп'яніння на місці, та розяснили чи ні порядок застосування технічних засобів, в результаті чого судом не перевірено та не встановлено законність дій працівників поліції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.3 ст. 266 КУпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

При цьому, п. 8 Розділу І даної Інструкції встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан спяніння є обовязковим у закладі охорони здоровя, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено, що ОСОБА_3 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обовязковою. Також, як матеріали справи, так і протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містять даних про відмову ОСОБА_3 від проходження такого огляду чи незгоди із його результатами.

Також працівниками поліції порушено вимоги розділу ІХ п.1, 4, 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом № 1395 від 07.11.2015 року, згідно яких водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, посвідчення водія у ОСОБА_3 не вилучалось, тимчасовий талон не видався, тобто ОСОБА_3 даний документ повернуто працівниками поліції, в той час, що не позбавило його можливості продовжити самостійно рух транспортним засобом після зупинки працівники поліції.

Отже, працівниками поліції знову ж таки не дотримано норм законодавства, яке передбачає порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що жоден із передбачених КУпАП та згаданих вище Інструкцій, заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, які є обов'язковими для працівника поліції, не вживались.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що під час провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 допущені істотні порушення, які не уможливлюють визнання протоколу (а.с.1) належним, допустимим й достатнім доказом для встановлення фактичних обставин справи про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а інші будь-які докази на основі яких у визначеному законом порядку можна встановити його винність, у справі відсутні.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Оцінюючи викладене і доводи апеляції в сукупності, а також ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягають тлумаченню на її користь, апеляційний суд прийшов до переконливого висновку, що в ході апеляційного розгляду справи в діях ОСОБА_3 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, вчинена за обставин, викладених в протоколі від 22.06.2017 року (а.с.1).

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до переконливого висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова районного суду скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2