АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/33/17 Головуючий у І-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 202/6977/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі згідно з протоколом огляду від 31.10.2016 року, а саме: горілка «Українка» традиційна - 0,7 л - 10 шт. х 112 грн., горілка «5 капель» - 0,5 л - 5 шт. х 70 грн., горілка «Немирівська» - 0,5 л - 3 шт. х 85 грн., горілка «Артемівська» - 0, 5 л - 5 шт. х 75 грн., горілка «Nemiroff» медова - 1 л - 1 шт. х 180 грн., горілка «Nemiroff» особлива - 1 л - 1 шт. х 170 грн., напій плодово-ягідний зброджений «Горобина» - 0,5 л - 4 шт. х 25 грн., горілка «Немирівська» - 0,5 л - 2 шт. х 85 грн., коньяк «Жан-Жак» - 0,5 л - 1 шт. х 125 грн., вермут «Порт вин 777» - 1 л - 5 шт. х 50 грн., коньяк «Асканели» - 0,5 л - 1 шт. х 255 грн., коньяк «Асканели» - 0,5 л - 1 шт. х 280 грн., вино «SANERIA» - 1 л - 1 шт. х 60 грн., вино «Артемівське» - 0,75 - 1 шт. х 105 грн., вино «Артемівське» - 0,75 л - 1 шт. х 105 грн., вино «SALUTE MOSCATO» - 0,75 л - 1 шт. х 70 грн., напій з різким запахом етилового спирту у тринадцяти скляних пляшках заводського виготовлення у відкритому вигляді, приблизним об'ємом 4,4 л на приблизну суму 400 грн., напій з різким запахом етилового спирту у двох паперових упаковках заводського виготовлення у відкритому вигляді приблизним об'ємом 0,3 л на приблизну суму 15 грн., напій з різким запахом етилового спирту у 10-ти скляних пляшках заводського виготовлення приблизним об'ємом 10 л на загальну суму приблизно 700 грн., а всього - п'ять ящиків спиртних напоїв.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 31.10.2016 року о 10 годині 55 хвилин гр. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 у стаціонарному торгівельному кіоску «У тестя» всупереч ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, чим здійснювала правопорушення в галузі торгівлі. Таким чином ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 14 грудня 2016 року, подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову судді першої інстанції скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, вказує на те,що про винесену постанову вона дізналась лише 07.12.2016 року, коли прибула до суду.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова судді першої інстанції є такою, що не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи. Вказує на те, що події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що свою причетність до виявленого факту та свою вину ОСОБА_2 не визнає, оскільки станом на 31 жовтня 2016 року вона не здійснювала торгівлю алкогольними напоями, до кіоску також зайшов інспектор поліції та почав складати адміністративний протокол про продаж алкогольних напоїв без наявної ліцензії. На заперечення та її пояснення, що вона не здійснювала торгівлю алкогольними напоями без наявної ліценції, не відреагував.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_2, не з'явилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду апеляційної скарги, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без її участі.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що вона була відсутня при розгляді справи у суді першої інстанції та копії постанови своєчасно їй не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, із протоколу огляду та вилучення від 31.10.2016 р. вбачається, що під час огляду торгівельного кіоску, розташованого по АДРЕСА_2, в присутності понятих та ОСОБА_2, яким роз'яснено їх права та обов'язки, за їхніми підписами, було встановлено, що в даному кіоску були виявлені алкогольні напої у скляних та паперових упаковках заводського виготовлення частково у запакованому стані та частково у розпакованому стані. Таким чином, розташування цих напоїв у кіоску за відсутності ліцензії на певний вид діяльності, свідчить в свою чергу про те, що вони були призначені саме для реалізації.

У зв'язку з вищевикладеним твердження апелянта про порушення працівниками поліції норм чинного законодавства та перевищення ними службових повноважень безпідставні та не підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Також доводи ОСОБА_2 про те, що вона не здійснювала торгівлю алкогольними напоями не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом першої інстанції та апеляційного розгляду. Відповідно до рапорту інспектора патрульної поліції Ярошевич К.В., ОСОБА_2, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, будь які пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 в присутності свідків відмовилась надавати.

Твердження ОСОБА_2, про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не в повному обсязі викладена суть адміністративного правопорушення також є безпідставними, оскільки факт продажу не виключає цю можливість, а диспозиція інкримінованої їй статті не визначає коло осіб, яким було продано алкогольні напої, в якій кількості та складання акту попередньої закупки.

Щодо доводів про порушення ст. 264 КУпАП, так як була відсутня заява про надання дозволу працівникам поліції на проведення огляду торгівельного кіоску, приходжу до висновку, що даний довід є необґрунтований, оскільки в матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції з якого вбачається, що під час патрулювання по вул. Калиновій, ними було виявлено стаціонарний кіоск, «У тестя», в якому не було ліцензії було проведено огляд та вилучено алкогольні напої, які відповідно є предметами правопорушення і підлягають обов'язковій конфіскації відповідно до норм чинного законодавства, що узгоджується з вимогами ст.264 КУпАП.

Доводи щодо незаконної конфіскації вилученого майна з посилання на їх належність іншій особі, не беру до уваги, оскільки такі ствердження не підтверджені матеріалами справи і належних та допустимих доказів цього не надано. Спір щодо належності конфіскованого майна у даному провадженні не розглядається і апеляційна інстанція таких повноважень при перегляді адміністративної справи не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджується факт реалізації товарів чи товарних одиниць, вилучених згідно протоколу огляду спростовується матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно пояснень яких, за адресою АДРЕСА_2, знаходиться торгівельний кіоск, в якому без відповідних документів продають алкогольні напої на розлив, протоколом огляду та вилучення майна від 31.10.2016 року, рапортом інспектора поліції.

В апеляційній скарзі, не заперечується, що ОСОБА_2, вчиняла певні дії щодо реалізації продукції.

Таким чином, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП, а відтак, враховуючи вимоги зазначеної вище ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 156 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко