Дата документу Справа № 316/1745/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/156/17
Єдиний унікальний № 316/1745/16-п Головуючий в 1-й інстанції Вільямовська Н.О.
Категорія - ст. 130 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275, 60 грн.

Як зазначено в постанові, 11.11.2016 року о 23.00 год. ОСОБА_2, по пр. Будівельників в районі будинку № 38 в м. Енергодар, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою технічного приладу алкотестера «Драгер 6810 № 0741», чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що суд розглянув справу у його відсутність, не повідомивши про час та місце її розгляду, чим порушив його права.

По суті скарги зазначає, що з постановою суду не згоден, вважає її незаконною та такою, що винесена судом передчасно, без дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, також у зв'язку з невідповідністю, викладених у ній висновків, фактичним обставинам справи.

ОСОБА_2 був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні, з огляду на вказане просить поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважних причин, повязаних з несвоєчасним отриманням оскаржуваної постанови, скасувати постанову суду за закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_2 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду його апеляційної скарги. Не може бути підставою для відкладання розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 і заява адвоката ОСОБА_3 про перенесення розгляду цієї справи на інший день, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП, повноважень адвоката він не представив, відсутні документи, які підтверджують ці повноваження, і в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання ОСОБА_2 про поважність ним пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 11.11.2016 року через розгляд справи у відсутність останнього та без належного сповіщення про час та місце її розгляду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що суд не повідомляв ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, про що свідчить відсутність в цих матеріалах відповідних даних. А враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено час та місце розгляду справи (а.с.1), останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 22.12.2016 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на представлені матеріали та наведені вище обставини дані, які б свідчили про дотримання судом зазначених вище вимог закону щодо належного сповіщення ОСОБА_2 про час та місце розгляду, відсутні.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає необхідним відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП постанову судді через порушення норм процесуального права скасувати та прийняти нову постанову.

Дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження і є доведеною.

Так, його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.11.2016 року серія АП2 № 322015 про порушення норм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, із якого вбачається, що ОСОБА_2 власноручно написав, що «він випив пляшку пива, після чого управляв транспортним засобом» (а.с.1), результатами тесту на зміст алкоголю, проба позитивна 0, 78 % (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.6), поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с. 6), довідкою (а.с. 8).

Враховуючи вищевказане, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що суд не допитав свідків, які були пасажирами його транспортного засобу, оскільки ніхто таке клопотання в суд не подавав.

Безпідставними є доводи апелянта і про те, що адмінпротокол не відповідає вимогам закону, оскільки в апеляції конкретно не вказані вимоги законів, які порушив працівник поліції.

Необґрунтованими є доводи апелянта і про те, що йому не були розясненні його права, оскільки це не відповідає дійсності, так як із змісту протоколу вбачається, що громадянин ОСОБА_2 поставив підпис про те, що йому були розяснені його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

За таких умов, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_2, суд виходячи з вимог ст. ст. 23, 33, 34, 35, 39 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність даних, що помякшують і обтяжують відповідальність, вважає що останньому необхідно призначити адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1