Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/158/17
Єдиний унікальний № 328/4348/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Ушатий І.Г.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Дутов О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Дутов О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року,

встановив:

постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Крім того, з ОСОБА_2 постановлено стягнути судовий збір 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 22.10.2016 р. о 02.27 год. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21033 д.н. НОМЕР_1 на 297 км автодороги Харків-Сімферополь з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, невнятна річ, блідість шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду у встановленому порядку в обласному наркологічному диспансері відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений, своїми діями порушив п.2.5. ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність постанови зазначає, що справу розглянуто за його відсутності, за наявності його заяви про відкладення розгляду справи через хворобу, яка підтверджена медичною довідкою. До протоколу про адміністративне правопорушення були надані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не були присутні під час складання протоколу, вказані свідки не були допитані в судовому засіданні. Також вказує, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

З огляду на вказане, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 316364, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від огляду на стан сп'яніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 3); письмовими поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, рапортом поліцейського взводу роти ДПС ГУНП України в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_5

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6254 від 22.10.2016 р. ОСОБА_2 відмовився від повного медичного огляду.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.12. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666 передбачено направлення уповноваженою особою Державтоінспекції МВС водія транспортного засобу, відносно якого є підстави вважити, що він перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 3.7. зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень, які згідно п.3.9. Інструкції використовуються у закладах охорони здоров'я, на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Отже, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп'яніння має відбуватись у відповідному медичному закладі, що не протирічить положенням ст. 266 КУпАП та було інспектором поліції запропоновано ОСОБА_2

Пояснення ОСОБА_2 свідчать, що останній не спростовує факту його відмови від проходження медичного огляду, що, за його поясненнями, зазначив і у присутності свідків.

Твердження ОСОБА_2 про не перебування у стані наркотичного сп'яніння, з огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Апеляційним судом перевірені доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

04.01.2017 р. ОСОБА_2 надав суду заяву про те, що у зв'язку з тим, що йому не надавався протокол про адміністративне правопорушення, просив суд ознайомити його з матеріалами справи та перенести розгляд для можливості звернутися за юридичною допомогою, про дату розгляду справи просив повідомити письмово.

17.01.2017р. до суду від ОСОБА_2 надійшла заява в якій він повідомив, що з 16.01.2017р. він перебуває на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Токмацької ЦРЛ і не має можливості бути в судовому засіданні, у зв'язку з цим просив перенести судове засідання на іншу дату.

Згідно відповіді головного лікаря КУ Токмацька ЦРЛ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на лікуванні в неврологічному відділенні КУ Токмацької ЦРЛ з 16.01.2017р. по теперішній час. Діагноз: ДДПХ. Люмбоімалгія правобічна, хронічний рецидивуючий перебіг, загострення, виразний больовий синдром. Орієнтовний строк лікування до 25.01.2017р. На даний час за станом здоров'я може приймати участь в судовому засіданні.

Даних, що підтверджують оскарження ОСОБА_2 дій працівників поліції, матеріали справи не містять, про що зазначив суд першої інстанції, дійшовши до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене вище свідчить, що ОСОБА_2 зловживав своїм правом на участь в розгляді справи, маючи на меті затягнути розгляд справи до спливу строків, встановлених ст. 38 КУпАП, і тим самим уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 мав реальну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, посилання ОСОБА_2 на розгляд судом першої інстанції справи у його відсутності, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки таке право ОСОБА_2 було поновлено при апеляційному перегляді, він мав можливість з'явитися до апеляційного суду, надати пояснення, заявити відповідні клопотання, але цього не зробив, а тому його права, передбачені ст. 268 КПК України не порушені.

Таким чином, суд дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.М. Дутов