Справа № 163/1689/17
Провадження № 3/163/1093/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління, за протоколом серії ПнРУ № 301288 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України №000371490, виданий 02.03.2017 року органом 0717,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 01 липня 2017 року о 01 год. 05 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Ягодин, що на території Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області, слідуючи «на виїзд» з України, автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номерний знак LHR26416, намагався незаконно перетнути державний кордон України, предявивши для проходження паспортного контролю, як підставу для перетину державного кордону України, паспорт громадянина України у формі картки (ІD) №000371490, виданий 02.03.2017 року органом 0717, який не дає права на перетин державного кордону України, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та пояснив, що намагався перетнути державний кордон по біометричному паспорту громадянина України, оскільки закордонний паспорт він забув вдома. У вчиненому щиро розкаявся та просив до відповідальності його не притягувати, провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП, звільнивши його від відповідальності за малознічністю вчиненого та обмежитись усним зауваженням, врахувавши його вперше притягнення до адміністративної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання, те, що його діями будь-якої шкоди державним чи суспільним інтересам не завдано. Крім цього, в його сім'ї склалося скрутне матеріальне становище, оскільки сам він ніде не працює, проживає з матір'ю, яка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, при цьому здійснює догляд за дитиною-інвалідом, та молодшим братом, який має статус дитини-інваліда, а він є єдиним утриманцем своєї сім'ї. Характер вчиненого правопорушення він усвідомив, про скоєне шкодує та зобов'язався в майбутньому не вчиняти жодних правопорушень.

Окрім особистого зізнання ОСОБА_1 в суді, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, повністю стверджена зібраними у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №301288 від 01.07.2017 року (а.с.1); рапортами ІПС 2-ї категорії впс "Рівне" ОСОБА_2 від 01.07.2017 року (а.с.2-3); копією паспорта громадянина України за №000371490, виданого 02.03.2017 року органом 0717 (а.с.4); письмовими поясненнями правопорушника від 01.07.2017 року, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №301288, з яких слідує, що останній вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та вказав, що він намагався перетнути державний кордон України по паспорту громадянина України у формі картки (ІD), вважаючи, що даний документ дає право на перетин державного кордону України (а.с.1).

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 та одночасно розглядаючи клопотання останнього про застосування положень ст.22 КУпАП, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

З огляду на викладені правові норми, в даному випадку, суд враховує ті обставини, що правопорушник вину у вчиненні правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, що суд визнає, як обставину, що пом'якшує його відповідальність, при цьому обставин, що її обтяжують, судом не встановлено.

Також суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, а до складу його сім'ї, згідно довідки за №2049, виданої начальником РЖКП-2 від 05.07.2017 року, входить: матір ОСОБА_3, яка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №748751 від 30.03.2017 року, їй протипоказана важка фізична праця, при цьому остання здійснює догляд за дитиною-інвалідом до 18 років, у звязку із чим отримує державну соціальну допомогу, що стверджено посвідченням серії ААБ №282826, виданим управлінням соціального захисту населення Ковельської міської ради 29.04.2010 року, та брат ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який має статус дитини-інваліда, інвалідність якої повязана з Чорнобильською катастрофою.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, ніде не працює та будь-яких доходів не має, є громадянином України, під час перетину державного кордону України для ідентифікації особи предявив приналежний йому документ, але такі його дії не спричинили та не могли спричинити будь-якої шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно зі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За встановлених обставин, слід дійти висновку, що у справі достатньо підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням із закриттям провадження у справі.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст.22, ч.1 ст.204-1, ст. 221, ст.283, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5