ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федюк О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 06 грудня 2016 року о 09 год. 40 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Сверстюка, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись,, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_1 06 грудня 2016 року о 09 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Сверстюка, в стані алкогольного сп'яніння. Для визначення стану алкогольного сп'яніння було використано алкотестер «Драгер» 6810, результат тесту якого 0,39‰, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 з'явився, вину у вчиненому правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав, проте не визнав свою вину за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та показав, наполягав, що інспектор поліції безпідставно склав на нього протокол за ст. 130 КУпАП. Ґрунтовних пояснень, щодо перебування у стані алкогольного сп'яніння та щодо результату пройденого ним тесту на перевірку стану алкогольного сп'яніння, суду не надав. Наполягав, що в стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №231199 від 06 грудня 2016 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №470159 від 06 грудня 2016 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, роздруківкою алкотестера «Драгер», актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків, поясненнями іншого учасника ДТП, які містяться в матеріалах справи.

Оцінивши докази по справі, суд вважає доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 33, 36, 130, 124 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні кількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне адміністративне правопорушення та остаточно призначити ОСОБА_1 стягнення, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський суд м. Києва, протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: