Справа № 466/4732/17 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/783/1216/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 20 400 (двадцять тисяч чотириста гривень 00 коп.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою суду ОСОБА_3 24 червня 2017 року о 03.45 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на пр. Свободи, 22 у м. Львові, після дорожньо-транспортної пригоди за її участі, вживала алкогольні напої, чим порушила вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовилася в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржила дану постанову, просить скасувати її та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що суд першої інстанції при винесенні даної постанови помилково зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1, так як під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 перебувала у безпорадному стані, а тому вважає, що дані пояснення варто не брати до уваги. Також, беручи до уваги оглянутий у судовому засіданні відеозапис, суд першої інстанції не звернув увагу на ряд порушень закону з боку працівників поліції, а саме, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис ОСОБА_1 та не зазначено про відмову від підпису, що на думку апелянта свідчить про те, що її не знайомили з даним актом. Більше того, апелянт вважає, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд першої інстанції не взяв до уваги пом'якшуючу обставину, передбачену ст. 34 КУпАП, а саме вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи №466/4732/17 та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №259330 від 24.06.2017, записом з нагрудних камер працівників поліції (зробленим у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.) та письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Доводи апелянта про те, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

Щодо посилань апелянта на те, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис ОСОБА_1 та не зазначено про відмову від підпису, суд до уваги не бере, оскільки як вбачається із відеозапису наданого працівниками поліції (а.с.31), ОСОБА_1 надавали вищевказаний протокол для ознайомлення, однак остання відмовилась ознайомлюватись та підписувати його.

На стадії апеляційного провадження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представником не було наведено обґрунтованих доводів відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.4 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області