Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3856/17 Головуючий у 1-й інст. Стріжакова Г. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 01.04.2017 року о 19-15 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «РУТА 25», р.н. НОМЕР_1 в м. Житомирі по про-ту Незалежності, 20 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та винесення нової постанови суду про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що справа судом розглянута без його участі, оскільки його належним чином не повідомлено про дату розгляду справи. Копію постанови суду він отримав 15.05.2017 року, проте не зміг її оскаржити, оскільки 16.05.2017 року, знову був змушений звернутися до медичного закладу за допомогою та до 25.05.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні.

Під час дослідження доказів суд не звернув уваги на те що, огляд на стан виявлення алкогольного сп'яніння, проводився з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а саме, в закладі охорони здоров'я. Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року №1452/735 у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є загиблі або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Вказує, що з 21.04.2017 року по 04.05.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні, однак виписавшись із медичного закладу, відчув різке погіршення та був змушений знову пройти лікування.

Так, з 06.05.2017 р. по 15.05.2017 р. знаходився повторно на лікуванні. В період лікування 13.05.2017 року йому зателефонували з Богунського районного суду м. Житомира та повідомили його про те що, 13.05.2017 року, відбудеться розгляд справи щодо нього. Він повідомив, що перебуває на стаціонарному лікуванні, після вчинення ДТП та фізично не має можливості з'явитися до суду.

Крім цього, на момент телефонного дзвінка стан його здоров'я залишався незадовільним, він вказав і про цей факт, однак, дану обставину судом було проігноровано та без його участі була винесена постанова про притягнення його до відповідальності, хоча він просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 року № 1376.

Також, вважає, що медичний висновок складений з порушеннями, оскільки в ньому не вказано посаду, спеціальне звання, не повністю вказані ім'я та ім'я, по батькові особи, яка доставляла обстежувану особу та ім'я по батькові лікаря, який оглядав його.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки це підтверджується медичними даним про перебування ОСОБА_1 на лікуванні у зазначений час, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до вимог ст. 277-2 КУпА П повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Разом з тим, суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, оскільки як вбачається з матеріалів справи, повістку ОСОБА_1 було вручено в день розгляду справи 13 травня 2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 18).

Це, в свою чергу, позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, висновком обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради №272 від 01.04.2017 року щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1, який за змістом його власноручних пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення вину свою визнав, а також його письмовими поясненнями, відповідно до яких він 01.04.2017 року був учасником ДТП, випив склянку пива та вину свою визнав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що медичний огляд проведено в медичному закладі з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МОЗ та МВС 09.11.2015 р. №1452/735 проведення лабораторних досліджень (відібрання зразків біологічного середовища) обов'язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров'я, куди він доставлений.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я.

За змістом ст. 266 КУпАП лише огляд водія на стан сп'яніння працівниками поліції потребує присутності двох свідків. Огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводитися в присутності працівників поліції та не вимагає присутності свідків.

Системний аналіз вказаних положень нормативних актів на думку суду апеляційної інстанції, вказує, що огляд на стан сп'яніння в медичному закладі проведений з ОСОБА_1, а не на місці складання протоколу працівником поліції не є порушенням, яке дає підстави для визнання висновку медичного закладу недійсним, оскільки в даному випадку гарантує йому більш точне і професійне освідування особи лікарем.

Дані, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, відсутність заперечень у ОСОБА_1 при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та проходженні медичного огляду на думку апеляційного суду додатково вказують про безпідставність доводів його апеляційної скарги.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та застосовує до нього мінімальне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляції про неможливість застосування одночасно таких адміністративних стягнень як штраф та позбавлення права вважає такими, що очевидно не узгоджуються з санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП та чинній редакції ст. 25 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук