Справа № 344/2091/17
Провадження № 33/779/226/2017
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю потерпілого ОСОБА_2, та його захисника адвоката ОСОБА_3,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі закрито у звязку зі закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 03 лютого 2017 року о 08.30 годині в м. Івано-Франківську по вул. Південний бульвар, 24, керуючи автомобілем «Рено Мастер» д.н.з. НОМЕР_1 під час обїзду перешкоди, а саме автомобіля НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив пункти 2.3б, 13.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає постанову судді незаконною та прийнятою при неповному та необєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зокрема, стверджує, що факт раптової зміни ним смуги руху не відповідає дійсності і спростовується схемою дорожно-транспортної пригоди.

Зазначає, що у відповідності до КУпАП, створення аварійної обстановки повинно бути підтверджено, в тому числі, поясненнями свідків. Однак, працівник поліції, який складав протокол категорично відмовився вказувати дані свідків пасажирів транспортного засобу, яким він керував, через їх нібито «заінтересованість». Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не підлягав розгляду у суді. Разом з тим, вважає, що суд першої інстанції безпідставно не викликав в судове засідання, для дачі пояснень, свідків, прізвища та адреси, яких він надавав суду.

Апелянт звертає увагу на те, що в цій же дорожно-транспортній пригоді було складено протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду від 04 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні вказаного правопорушення. При цьому вказаною постановою встановлено, що він є потерпілим.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2017 року та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, потерпілий ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду залишити без змін

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту постанови суду вбачається, що суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Рено Мастер» під час обїзду перешкоди, а саме автомобіля «Део Матіз», який рухався в попутному напрямку, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, відповідно до якого під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди і прийшов до помилкового висновку про те, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.13.3 ПДР України .

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він 03.02.2017 року, керуючи автомобілем «Рено Мастер» рухався по вул. Бельведерська в напрямку вул. ОСОБА_5 по лівій смузі руху, коли водій автомобіля «Део Матіз» став намагатися випередити його з правої сторони.

Зі змісту пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що він керуючи автомобілем «Део Матіз» рухався по вул. П.Бульвар в напрямку вул. ОСОБА_5, коли водій автомобіля «Рено Мастер» ОСОБА_4Л раптово змінив смугу руху, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Таким чином, зі змісту пояснень які були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_4 не порушував вимоги п.13.3 ПДР України, оскільки автомобіль під його керуванням рухався попереду автомобіля «Део Матіз», яким керував потерпілий і він не порушував вимоги щодо безпечного інтервалу під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду.

Суд першої інстанції також встановив, що ОСОБА_4 також порушив п.2.3б ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в чому саме полягало порушення п.2.3 б ПДР України водієм ОСОБА_4, що не дає можливості перевірити наявність цього порушення та встановити чи знаходиться воно у причинному звязку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

При розгляді апеляційної скарги суд керується п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого, у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Зі змісту пояснень, які були надані потерпілим ОСОБА_2 можна зробити висновок, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки порушення ним п.10.3 ПДР України, відповідно до якого у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Зокрема, в своїх поясненням потерпілий ОСОБА_6 стверджував, що саме це порушення правил дорожнього руху вбачається в діях водія ОСОБА_4Л, який раптово змінив смугу руху, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

В своїх поясненнях щодо події ОСОБА_4 також вказав, що рухався по лівій смузі руху, оскільки права смуга руху була зайнята припаркованими транспортними засобами.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення, з позначеного гальмівного шляху від автомобіля «Део Матіз» вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось на правій смузі руху.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб змінювати зміст обвинувачення, що міститься протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

З урахуванням повноважень, визначених ст. 294 КУпАП, під час апеляційного розгляду були досліджені в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення для прийняття рішення в межах обвинувачення, що викладене у протоколі.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він не порушував вимоги п.13.3 Правил Дорожнього руху України, а тому постанова судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2017 рок щодо ОСОБА_4 підлягає скасуванню, а провадження закриттю із підстав передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного ,керуючись ст.ст. 287,288, 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2017 рок про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1