АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/891/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 644/2894/17 Клименко А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 30.04.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 193388, 30.04.2017 року о 21-50 год., в місті Харкові по пр. Олександрівському в районі буд. 69-В водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія в присутності двох свідків проведений за допомогою газоаналізатору Драгер ALCOTEST 6820, № ARHF 0024. Встановлено, що проба позитивна, становить 31 %0 проміле алкоголю у видихаємому повітрі.

ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначила наступне. Постанова районного суду не відповідає вимогам законодавства матеріалам та обставинам справи. Суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю, чим позбавив можливості надати пояснення, що спростовують відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, працівники поліції здійснили зупинку автомобіля без причин, на прохання повідомити причинку зупинки, нічого не пояснили, у поліцейських викликало обурення законна вимога щодо причин зупинки і тому вони вирішили скласти протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. Стали наполягати на проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння, пройти огляд погодився добровільно, оскільки спиртних напоїв не вживав, як поліцейські відкрили прилад «Драгер» не бачив. Вважає, що прилад «Дрвгер» не повинен був використовуватись, оскільки станом на 30.04.2017 року не пройшов калібрування.

Просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року скасувати, закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що участь у розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав 03.07.2017 року (а.с. 23).

Враховуючи доводи ОСОБА_3 про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення необхідно задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який вину не визнав, апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 13.1 вдій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Огляд водія ОСОБА_3 з його згоди був проведений у в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із застосуванням приладу Драгер ALCOTEST 6820, № ARHF 0024. За результатами огляду встановленою, що проба позитивна та становить 0,31 %0 проміле алкоголю у видихаємому повітрі при допустимій нормі 0,2%0 проміле. ОСОБА_3 з результатами проведеного огляду на місці не погодився в частині ознак алкогольного сп'яніння та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначив, що не погоджується з почервонінням шкіри, прослідувати до медичної установи бажання не виявив (а.с. 3).

В апеляційному суді ОСОБА_3 пояснив, що поліцейськими його було зупинено у зв'язку з тим, що він був не пристебнутий ременем безпеки, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений безпідставно «для звітності» з цього приводу дії поліцейських не оскаржував. Данні посилання ОСОБА_3 спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с. 7).

Вчинення водієм ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу підтверджується: поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які засвідчили результати тесту із застосуванням приладу «Драгер ALCOTEST 6820» (а.с. 3-4); відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого 30.04.2017 року о 21-50 год. працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_3 у зв'язку з несправністю підсвідки номерного знаку, на вимогу поліцейського водій надав для огляду водійське посвідчення. У поліцейських виникла підозра про перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер».

О 21-58 год. ОСОБА_3 просить поліцейських вимкнути нагрудні камери «для відвертої розмови» зазначає, що раніше працював міліціонером, просить відпустити його до дому їхати він буду обережно. Повідомляє поліцейським, що вжив келих пива їхав за дружиною яка рухалась попереду та контролювала його дії.

О 22-12 год. в присутності двох свідків поліцейським ОСОБА_7 запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_8 поводиться зухвало, висловлює недовіру стосовно мундштука до Драгеру зазначає, «они заряжены алкоголем на заводе», оглядати та розпаковувати наданий на вибір мундштук відмовляється. Поліцейським ОСОБА_7 надано для огляду мундштук свідку після чого було проведений тест та ознайомлено ОСОБА_3 з результатом який становить 0,31 %0.

На вимогу поліцейського ОСОБА_9 надати водійське посвідчення для складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 відмовляється, зазначає, що посвідчення не має, буде перешкоджати виконувати поліцейськими своїх службових повноважень (а.с. 7); рапортом поліцейського ОСОБА_9 відповідно до якого, екіпажем - 0306 було зупинено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, за адресою: м. Харків, пр. Олександрійський буд. 69-А, причина зупинки - не працювала лампа підсвідки номерного знаку. При перевірці документів водій пред'явив посвідчення водія, а потім відмовився його передавати та сховав (а.с. 5).

Посилання у скарзі на те, що технічний засіб «Драгер» не повинен був використовуватись не спростовують той факт знаходження ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння.

Зауважень з приводу відсутності підстав для використання технічного засобу «Драгер» під час складання поліцейськими протоколу ОСОБА_3 не зазначив.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного повідомлення про місце та час розгляду справи спростовуються матеріалами справи.

Суд вжив заходи для повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення на повідомлену ним поліцейським при складанні протоколу адресу (а.с. 11-12).

Крім того, про розгляд справи 13.06.2017 року ОСОБА_3 було відомо, в матеріалах справи міститься його заява про відкладення судового розгляду у зв'язку з сімейними обставинами (а.с. 10).

Звертаючись з заявою 30.05.2017 року ОСОБА_3 не надав жодних доказів про неможливість брати участь у судовому засіданні та перебування за межами м. Харкова. В подальшому розглядом справи не цікавився, до суду не звертався.

Районний суд обґрунтовано застосував норми ст.268 КУпАП, щодо необов'язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не знайшли підтвердження належними докакзами.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 193388 від 30.04.2017 року, складений установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_3 протокол підписав, надав пояснення. Заперечень, зауважень, про невідповідність внесених даних відносно себе, даних про місце вчинення адміністративного правопорушення, невідповідності технічного приладу «Драгер» та проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, при складанні протоколу серії БР № 193388 від 30.04.2017 року не заявляв (а.с. 1).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно вчинив адміністративне правопорушення.

Невизнання ОСОБА_3 вини, апеляційний суд розцінює як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Підстав для скасування або зміни постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3строк на оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишитибез задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко