ПОСТАНОВА

Іменем України

30.05.2017 р.

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., за участі прокурора Британської О.В., адвоката ОСОБА_1, розглянув матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника Жмеринського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, туп. Дарвіна, 4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

УСТАНОВИВ :

30.03.2017 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, за ознакою того, що вона, являючись начальником Жмеринського районного відділу ДРАЦС, 31.10.2016 року несвоєчасно подала декларацію про доходи за 2015 рік, порушивши вимоги фінансового контролю, передбаченого ч.2 ст.49 Закону України "Про запобігання корупції".

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнала. Пояснила, що за відповідним обовязком подання електронної декларації про доходи вперше з 2016 року потреба належного заповнення усіх її розділів потребувала попередньої систематизації значної кількості особистих документів. Вона намагалася подати електронну декларацію за 2015 рік з 26.10.2016 року, зареєструвавшись у системі, однак, того дня та надалі система працювала нестабільно. 28.10.2016 року після заповнення усіх розділів декларації та формування її чорнетки вона натиснула кнопку "подати декларацію", відправивши її до реєстру, після чого приміщення Жмеринського районного відділу ДРАЦС було знеструмлено. Не маючи компютерного обладнання у себе вдома, а також за відсутності детального розяснення щодо порядку відправлення електронних декларацій до реєстру вона після відновлення енергопостачання на роботі 31.10.2016 року з власної електронної пошти дізналася про ненадходження її декларації до реєстру, після чого того ж дня повторно відправила електронну декларацію про свої доходи за 2015 рік. Вважає, що у вчиненні правопорушення, у якому її наразі звинувачують, її особистої вини не має саме через вказаний збіг обставин, й передусім незадовільну роботу сайту реєстра декларацій. Також зауважила, що за визначеним цивільним законом порядком обрахунку строків крайнім днем подання електронних декларацій у 2016 році слід вважати саме 31.10.2016 року. Просила закрити провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 вказав про наявність обєктивних перешкод щодо вільного подання електронних декларацій за нестабільної роботи Єдиного державного реєстру декларацій, обставини чого офіційно визнані керівництвом НАЗК, а також констатовано у численних постановах судів за результатами розгляду подібних справ, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень. З підстав вчинення ОСОБА_2 усіх дій за відповідною послідовністю функцій, що передбачаються реалізацією мети подання електронної декларації, остаточно здійснити які не змогла з незалежних від неї причин, провадження у справі просив закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Прокурор зазначила про існування можливості вчасного подання ОСОБА_2 електронної декларації у відведені 60 днів з початку роботи системи електронного декларування, а саме до дати її реєстрації у системі 26.10.2016 року, у звязку з чим вважає, що особа підлягає адміністративній відповідальності за несвоєчасне подання декларації про доходи за 2015 рік.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя доходить наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п.2 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції; у 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

За змістом примітки ст.50 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються серед інших особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б".

Відповідно до змісту п.п.1 п.1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №2 система подання та оприлюднення відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування, зокрема, щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище; зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці.

У відповідності до вимог ч.3 ст.251 ЦК України строк та термін можуть бути визначені серед іншого актами цивільного законодавства.

Згідно ст..253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Так, згідно пояснень в судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, а також у відповідності до наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 25.05.2016 року №827/6 (а.с.19) начальнику Жмеринського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2, присвоєно шостий ранг державного службовця в межах категорії "Б" посад державної служби з 01.05.2016 року, відтак за займаною посадою остання віднесена до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а тому на неї поширювались обовязки подання у 2016 році щорічної декларації за минулий рік протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

В судовому засіданні встановлено, що перший вхід та реєстрацію у Єдиному державному реєстрі декларацій ОСОБА_2 здійснила 26.10.2016 року, що підтверджено скріншотами сторінок її кабінету в електронній системі реєстру (а.с.44).

За змістом інтернет-публікацій від 30.03.2017 року та від 03.11.2016 року (а.с.45, 46-47) вбачається відповідно посилання на заяву голови НАЗК ОСОБА_3 стосовно того, що недоліки у роботі ІТС Реєстр та постійні перебої істотно унеможливлювали виконання субєктами декларування свого обовязку щодо подання електронних декларацій, а також повідомлення нею під час брифінгу про фіксування під час функціонування Реєстру не лише випадків потужних DDoS-атак, але й проблем з використанням електронного цифрового підпису, перевантаження Реєстру, недієздатність веб-сайту НАЗК, що значно ускладнювало доступ до системи електронного декларування.

З повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 19.05.2017 року №75-03/15936/17 та додатку до нього (а.с.58-60) вбачається вчинення ОСОБА_2 упродовж 26 та 28 жовтня 2016 року послідовного заповнення та перегляду чисельних розділів електронної декларації, а також кінець сесії 28.10.2016 року о 08 годині 51 хвилині містить значення "Декларація" "Натиснуто кнопку: "Подати документ". При цьому відомостей щодо натискання користувачем кнопки "Вийти" сесія від 28.10.2016 року не містить. Аналогічні значення "Подати документ" відображено за послідовністю дій 31.10.2016 року, після якого наявна відмітка 31.10.2016 року о 17 годині 36 хвилин "Декларація" "Подання документу, підтвердження ЕЦП, документ подано".

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 08.12.2016 року (а.с.64), наданих на пропозицію НАЗК, останньою аргументовано на підставі положень вітчизняного законодавства своєчасність подання електронної декларації 31.10.2016 року.

Вказані докази приймаються судом до уваги, так як вони є належним та допустимими за їх отримання та представлення у встановленому порядку, відомості, що містяться у них, мають безпосереднє відношення до обставин даної справи.

Сукупність наведених доказів доводить виконання ОСОБА_2 28.10.2016 року усіх дій, які вона була спроможна зробити з метою подання електронної декларації, ненадходження якої вказаної дати не залежало від волі декларанта, позаяк припинення сесії відбулось не за її дією, про що свідчать відповідні відомості вказаної послідовності дій упродовж цієї сесії, а відтак у даному конкретному випадку дії ОСОБА_2 вочевидь не становлять її прагнення до несвоєчасного подання декларації, а отже, в неї відсутній умисел на таке порушення фінансового контролю особою, яка згідно закону зобовязана задекларувати свої доходи, з урахуванням чого відсутність умисної форми вини, як складової субєктивної сторони, виключає склад вказаного корупційного правопорушення.

Судом також вбачається безпідставне неврахування субєктами НАЗК та Департаменту захисту економіки Національної поліції України доводів ОСОБА_2 щодо своєчасного подання нею електронної декларації 31.10.2016 року згідно положень вітчизняного законодавства.

Зокрема, з урахуванням визначення рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №2, яке відповідно до положень ч.5 ст.4 ЦК України є актом цивільного законодавства, дати початку роботи системи електронного декларування з 01.09.2016 року, протягом 60 календарних днів з якої субєкти декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у 2016 році були зобовязані подати електронну декларацію, початок перебігу обмеженого строку її подання згідно наведеної норми ст.253 ЦК України, підлягає визначенню з 02.09.2016 року, що є наступним днем після 01.09.2016 року, як відповідної календарної дати та настання події, з якою повязано його початок, власне застережена дата якого не підлягає врахуванню у строк.

Відтак, починаючи фактичне обрахування строку саме з 02.09.2016 року, кінцевою датою обчислення шістдесяти календарних днів, до періоду яких включаються робочі й вихідні дні поспіль, визначається 31.10.2016 року, а тому подання у цей день декларації не становить несвоєчасного виконання декларантом встановленого обовязку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про недоведеність в даному конкретному випадку належними та допустимим доказами наявності у діях ОСОБА_2 події та складу пов'язаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за встановлених обставин відсутності умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо настання відповідних наслідків, а також остаточного подання нею електронної декларації у останній день фактично визначеного строку.

Доводи прокурора не спростовують вказаних висновків суду, позаяк особа на виконання власного обовязку подання декларації про доходи, обмежена лише граничними датами виконання таких дій, проте, право щодо їх вчинення у будь-який день встановленого строку є необмеженим.

Відтак, можливість встановлення поза розумним сумнівом обгрунтованості вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо несвоєчасного подання декларації за 2015 рік не є очевидною, будучи запереченими не лише самою ОСОБА_2, а й сукупністю досліджених в судовому засіданні вказаних доказів.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.62 Конституції України, ст.7, 221, п.1 ст.247, ст.252, 266, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд .

Суддя Вернік В.М.