Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/5/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І. П.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., при секретарі Сакарі І.І. та Піроженко Д.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_6, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 18.08.2016 року о 04 год. 30 хв. в смт. Добровеличківка Кіровоградської області по вул. Крупської керував автомобілем ВАЗ - 21057, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та продуття алкотестеру Драгер відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду від 31.10.2016 року та закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення, посилаючись на те, що він не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, а навпаки наполягав на проведенні такого огляду у Добровеличківській ЦРЛ, проте поліцейський відмовився провести такий огляд і сфальсифікикував протокол про адміністративне правопорушення. Вказує і на те, що разом з ним їхали пасажири ОСОБА_7 та її малолітній син ОСОБА_8. На місці він відмовився продути алкотестер Драгер, оскільки були відсутні двоє свідків, а доправити його до лікарні поліцейські відмовились. При складанні протоколу також не було свідків, тому йому незрозуміло звідки взялися вказані у протоколі двоє свідків з м. Кропивницького, так як на місці події їх не було. Вказує і на те, що копію протоколу йому не вручили, а підпис у протоколі про отримання ним копії протоколу, належить не йому. Всупереч вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП, наказу МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, від керування автомобілем його не відсторонили, тимчасово автомобіль у нього не вилучали, що є доказом того, що він на той час не перебував у стані сп'яніння. Тому вважає, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП поліцейські безпідставно відмовили йому провести його медичний огляд в лікарні у присутності свідків.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію і просив її задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, які підтвердили, що скаржник у той вечір був тверезий, та не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння у лікарні, пояснення поліцейського ОСОБА_10, який заперечив доводи апеляції скаржника та підтвердив обставини вказані у протоколі, зваживши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема пунктами 2, 6, розділу І та пунктами 1 - 6 розділу ІІ, передбачено, що у разі наявності ознак сп'яніння, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії АП2 № 268372 від 18.08.2016 року, ОСОБА_3 поставлено у провину те, що він 18.08.2016 року о 04 год. 30 хв. керував автомобілем ВАЗ - 21057, д/н НОМЕР_2, по вул. Крупської в смт. Добровеличківка з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та продуття алкотестеру Драгер відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У протоколі зазначено двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, і долучені до справи їх пояснення, викладені на окремих аркушах, які заповнено поліцейським, що склав даний протокол, а не власноруч свідками, а тому за вказаних обставин справи у суду є обгрунтовані сумніви щодо їх достовірності.

Також, з пояснень зазначених свідків не вбачається, що вони були свідками того, де саме та за яких обставин працівники поліції зупинили скаржника, та що останній дійсно керував транспортним засобом, так як в них лише вказано, що вони були свідками того, як 18.08.2016 року на вул. Крупської в смт. Добровеличківка водій а/м ВАЗ-21057, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння або продути алкотестер «Драгер», та факт вживання алкоголю водій не заперечував, тому його відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.3-4).

Тобто, з пояснень зазначених свідків не вбачається, що вони були свідками того, де саме та за яких обставин працівники поліції зупинили скаржника, та що останній дійсно керував транспортним засобом (а.с.3-4).

В апеляційному суді ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і при цьому пояснив, що він 18.08.2016 року разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 та її малолітнім сином ОСОБА_8, приблизно о 05 годині ранку, на автомобілі ВАЗ-21057 під його керуванням, поверталися додому із с. Піщаний Брід Добровеличківського району, де були в гостях у матері ОСОБА_7 На вул. Ніколаєва в смт. Добровеличківка його зупинили поліцейські, які не повідомили йому причину зупинки і запросили його до свого автомобіля ДЕУ. Потім вони запідозрили його в тому, що він перебуває у стані сп'яніння та запропонували продути трубочку, але він не погодився, оскільки не було понятих, а тому погоджувався пройти таке обстеження у найближчій лікарні, однак поліцейські у цьому йому відмовили.

При цьому вони запропонували йому написати, що він випив дві пляшки безалкогольного пива, а в разі незгоди, погрожували йому вилученням посвідчення водія, а оскільки він був не сам, а зі сторонньою особою та малолітньою дитиною, які були в шоковому стані, тому він підписав складений поліцейськими протокол, однак посвідчення йому не повернули та копію протоколу не вручили, пояснивши, що вона йому вже не потрібна, так як він у всьому зізнався, а свідки будуть пізніше. Після цього його не відсторонили від керування автомобілем, а відпустили і сказали, що він може їхати куди схоче. Стверджує, що зазначених у протоколі двох свідків, насправді на місці події не було.

Допитаний в апеляційному суді за клопотанням скаржника поліцейський ОСОБА_13, який склав вказаний адміністративний протокол підтвердив, що 18.08.2016 року близько 05 години ранку, при в'їзді в смт. Добровеличківка, поблизу заправки, що знаходиться по вул. Крупської зупинили автомобіль ВАЗ, оскільки останній рухався з порушенням Правил дорожнього руху та не відразу зупинився на їх вимогу. Після зупинки вони побачили, що водій перебуває у стані сп'яніння та на їх вимогу надав лише документи на автомобіль і вказав, що посвідчення водія він забув вдома, однак оглянувши автомобіль скаржника вони вилучили його посвідчення водія.

Допитані в апеляційному суді за клопотанням скаржника свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтвердили, що 18.08.2016 року вранці ОСОБА_3 був тверезий, однак коли він повертався додому із с. Піщаний Брід Добровеличківського району, то поблизу смт. Добровеличківка його зупинили поліцейські і у нього виник конфлікт з останніми, які під погрозами змусили його підписати протокол. У присутності ОСОБА_7 скаржнику не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці або в лікарні, та будь-яких свідків при цьому не було, а були присутні при цьому лише працівники поліції, які приїхали на двох службових автомобілях.

До апеляційного суду на розгляд даної справи чотири рази викликалися свідки зазначені в адміністративному протоколі від 18.08.2016 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12, так і останні два рази викликалися поліцейські ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які були присутні при вказаних у протоколі обставинах, однак останні в судове засідання до апеляційного суду на 12 год. 00 хв. 24.11.2016 року, на 10 год. 30 хв. 02.12.2016 року, на 10 год. 00 хв. 16.12.2016 року та на 12 год. 00 хв. 10.01.2017 року, не з'явилися і не повідомили суд про поважність причин своєї неявки, та не побажали надати суду свої пояснення з приводу фактичних обставин справи. При цьому вказані свідки та поліцейські повідомлялися судом належним чином, що підтверджується долученими до справи зворотними повідомленнями про вручення представнику поліції поштових відправлень про виклик до суду на вказані вище дати, та повернутими за не запитом конвертами про виклик свідків, що на переконання суду є підтвердженням доводів скаржника про те, що вказаних у протоколі свідків не місці складання протоколу не було. Крім того, така поведінка поліцейських також викликає обґрунтовані сумніви, щодо їх неупередженості в результатах розгляду справи.

Як видно з оскарженої постанови суду від 31.10.2016 року, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 винним себе також не визнав та стверджував, що його дійсно зупинили поліцейські та пропонували йому продути алкотестер, але він відмовився, оскільки випив дві пляшки безалкогольного пива та думав, що тестер це покаже (а.с.15).

За таких обставин, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, районним судом помилково не перевірено в судовому засіданні показання зазначених у протоколі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а відтак безпідставно враховано їх письмові показання на підтвердження винуватості правопорушника, оскільки як встановлено судом вони не бачили факту зупинки скаржника на вул. Крупської, а тому й не можуть підтвердити факт керування ним у той вечір автомобілем.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається з вищезазначеного, вказані вимоги закону при розгляді даної справи в суді першої інстанції були порушені.

Розглядаючи дану справу по суті, районний суд взагалі не перевірив та будь-яким чином не спростував твердження правопорушника про те, що він на той момент був тверезим та погоджувався пройти огляд на стан сп'яніння у лікарні, не викликав та не допитав з цього приводу поліцейського, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення та присутніх при цьому інших поліцейських, а також не допитав вказаних у протоколі свідків, а тому й безпідставно врахував їх письмові пояснення, оскільки правдивість долучених до справи письмових пояснень свідків належним чином судом не перевірено (а.с.3-4,15).

За таких обставин справи місцевий суд, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, не дослідив всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи, а тому передчасно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме в частині порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, так як достовірними доказами по справі не підтверджено, що правопорушник відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння не тільки на місці зупинки, а й в лікарні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення, оскільки матеріалами справи не підтверджується його об'єктивна сторона. Надані в апеляційному суді, на підтвердження винуватості скаржника, лише показання самого поліцейського ОСОБА_13, який склав вказаний адміністративний протокол, на думку апеляційного суду не є достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

При цьому, апеляційний суд вважає у матеріалах даної справи відсутні достатні докази того, що поліцейський, при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_3, належним чином дотримався положень ст. 266 ч.3 КУпАП, а тому суд вважає, що вказаний огляд проведено з порушенням вимог вказаної норми закону, а відтак на підставі вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, його слід визнати недійсним.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням вищезазначених порушень, судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Ремез П.М.