Справа №591/6758/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/788/46/17 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 275 грн. 60 коп. судового збору на користь держави,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 12 грудня 2016 року близько 23 год. 50 хв. рухаючись поблизу будинку № 24 пр.-т. М. Лушпи в м. Суми, керував автомобілем марки «Chevrolet Cruze 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що 20 грудня 2016 року судом було розглянуто матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп у його відсутність, оскільки він на той час служив в лавах ЗС України, а тому був позбавлений можливості прийняти участь у судовому засіданні. Обставини справи досліджені в неповному обсязі, не викликано та не допитано свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Після проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу спеціальним технічним засобом, він не був направлений поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, оскільки був не згодний з результатами приладу «Alcotest 6820» № ARHF-0034 від 13.12.2016 року. На вимогу ОСОБА_3 працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Постановою Апеляційного суду Сумської області від 05.01.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_5, який представляв інтереси ОСОБА_3 була повернута, оскільки подана особою, яка не має право оскаржувати судові рішення, тому останній просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який в ході апеляційного розгляду 08 лютого 2017 р. свої вимоги підтримав повністю, допитавши свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови в той же строк вручається або висилається

потерпілому на його прохання. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що постановою Апеляційного суду Сумської області від 05.01.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_5 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.12.2016 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто ОСОБА_5, оскільки останній не має право оскаржувати зазначене судове рішення. А тому, зважаючи на те, що ОСОБА_3 не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 р. підлягає поновленню, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.9 «а» ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, деяких лікарських препаратів,тощо, що знижують реакцію і увагу водія.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року серії АП 2 № 238853, висновку приладу «Alcotest 6820» № ARHF - 0034, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП регламентує, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо

перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП містять підтвердження про згоду ОСОБА_3 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, а саме акт, в графі якого правопорушник власноручно поставив підпис про згоду з висновком приладу «Alcotest 6820» № ARHF - 0034. Тому твердження ОСОБА_3 про порушення працівниками поліції порядку направлення водія для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду, суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до пунктів 3,4,5 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейськими при огляді на стан сп'яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, з наведеного вбачається, що на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, працівник поліції надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_6 підтвердив, що 12.12.2016 р. зупиняв автомобіль, яким керував саме ОСОБА_3, та якому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, на що останній погодився, як і погодився з результатами огляду. Крім того, технічний прилад, який використовувався, сертифікований.

Виходячи з наведено вище, відсутні будь-які підстави сумніватися у обґрунтованості застосування працівниками поліції алкотестера, як і підстав щодо сумнівів у правильності допуску даного приладу вимірювальної техніки до використання.

Згідно вимогам ст. 268 ч. 1 КУпАП під час відсутності правопорушника справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокол про адміністративне правопорушення містить підтвердження про сповіщення ОСОБА_3 про час та місце розгляду адміністративної справи, що також підтверджено проставленим підписом.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.