ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_________________________________________________________________________
№ 201/1272/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 рокум. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Шлюзова, 13-а, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1Г.О. 13 січня 2017 року о 12 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «Тойота», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 22 по пр. Героїв в м. Дніпрі, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1Г.О. з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, його стан ніяким чином не вказував на наявність ознак стану сп'яніння.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що коли вийшов з лікарні, то побачив біля свого автомобіля «БМВ» багату кількість людей, як він потім зрозумів, автомобіль «Тойота» скоїв наїзд на його автомобіль. Крім того, він додав, що водій ОСОБА_1Г.О. був у неадекватному стані та відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1Г.О. з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується рапортом співробітника поліції, яким було здійснено виїзд на місце події, а також поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1Г.О. від проходження освідчення на стан спяніння, відповідно до яких останній дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Позицію водія ОСОБА_1Г.О. в тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння суд визнає недоведеною, оскільки таким поясненням правопорушника суперечить досліджена сукупність доказів зібраних в матеріали даної справи, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були запрошені співробітниками поліції для засвідчення обставин вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1Г.О., було встановлено, що в останнього дійсно були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, ці ж обставини також підтвердив у судовому засіданні водій ОСОБА_3, автомобіль якого було пошкоджено в результаті наїзду водієм ОСОБА_1Г.О. на нього. Таким чином, враховуючи, що вимоги проходження огляду на стан сп'яніння до водія ОСОБА_1Г.О. також були висунуті інспектором патрульної поліції у зв'язку із вчиненням ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, тобто як до учасника ДТП, суд вважає доведеним факт ухилення водія ОСОБА_1Г.О. від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В той же час, покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо його тверезого стану суд визнає неприйнятними, виходячи з того, що ОСОБА_1Г.О. не ставиться у вину складеним відносного нього протоколом керування транспортним засобом в стані сп'яніння, дії останнього щодо відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння, містили в собі порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, відповідно до якого на водіїв покладається обовязок на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Отже, в разі наявності відповідних підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить відповідна сукупність ознак такого стану, останній повинен бути оглянутий на стан сп'яніння, вразі ухилення від такого огляну, особа підлягає адміністративній відповідальність.

Враховуючи, що відмова водія ОСОБА_1Г.О. від проходження огляду на стан сп'яніння відбулась відповідно до встановленого порядку, а саме в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд вважає доведеним винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в ухиленні особи, керуючої транспортним засобом, від проходження у відповідності до встановленого порядку освідчення на стан алкогольного спяніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону Україні «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі трьохсот двадцяти гривень.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: ОСОБА_6