Справа № 216/2732/17
Провадження № 3/216/902/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2017 року суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від старшого судового розпорядника Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 0001 від 13 червня 2017 року, складеним старшим судовим розпорядником Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, 13 червня 2017 року о 08 год. 30 хв. в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП останній порушив порядок під час судового засідання, зривав судовий процес, на неодноразові зауваження та попередження головуючого у справі не реагував, що свідчить про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Пунктом 7-1 ч. 1 ст. 255 КУпАП визначено, що у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185-3 КУпАП протокол про правопорушення має право складати судовий розпорядник.

Відповідно до ч. 1 ст. 185-3 КУпАП неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, тягне за собою адміністративну відповідальність.

У п. п. 3, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» розяснено, що положення частини другої статті 126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх обєднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обовязків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Виходячи з того, що вплив на суддів тягне юридичну відповідальність, суди у всіх випадках втручання в їх діяльність і прояву неповаги до суду або судді повинні виносити окремі ухвали чи постанови, а якщо в таких діях вбачаються ознаки відповідного злочину - реагувати згідно з вимогами кримінально-процесуального законодавства України.

Суди повинні належним чином реагувати на порушення учасниками процесу та іншими присутніми в залі судового засідання особами встановленого законом і судом порядку розгляду справ та за наявності підстав вирішувати питання про притягнення винних у вчиненні таких порушень до відповідальності.

У кожному випадку, коли буде встановлено, що особа вчинила умисні дії, які свідчать про неповагу до суду, необхідно вирішувати питання про притягнення винних до відповідальності за ст. 185-3 КУпАП. Неповага до суду може виражатись у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача, у непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого, порушенні порядку під час судового засідання, а також у вчиненні будь-ким інших дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Конституція України у статті 129 прямо передбачає, що за неповагу до суду й судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності. Зазначена конституційна норма у повному обсязі кореспондується із вимогами статті 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до змісту якої прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Як убачається із наведених законодавчих норм, підтримання незалежності й поваги до суду є прямим обовязком суду, а не його правом. Ігнорування суддями своїх прямих обовязків у будь-який спосіб є неприпустимим, а тому жоден випадок прояву неповаги до суду не повинен залишатись без належного реагування органів судової влади.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, пояснивши, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, він не вчиняв будь-яких дій, які свідчать про неповагу до суду, а лише наполягав на тому, що йому потрібен захисник, для залучення якого потрібен певний час.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечував вину ОСОБА_3 у вчиненні дій, які свідчать про неповагу до суду, та пояснив, що останній лише вимагав дотримання судом його конституційного права на правову допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є секретарем судового засідання Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, пояснила, що приблизно в середині червня 2017 року в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 останній порушував порядок під час судового засідання, голосно розмовляв, перебивав головуючого, на неодноразові зауваження та попередження головуючого у справі не реагував.

Згідно із доданим до протоколу про адміністративне правопорушення журналом судового засідання Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області під головуванням судді Сидорака В.В. від 13 червня 2017 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 останній зазначав про те, що йому необхідна юридична допомога та просив суд забезпечити йому безкоштовного захисника. Головуючим у справі ОСОБА_3 було зроблено два попередження за порушення порядку під час судового засідання, на які останній не реагував, у звязку з чим суд оголосив перерву для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Прослуханим записом фіксування судового засідання технічними засобами підтверджується обставини порушення ОСОБА_3 порядку під час судового засідання та не реагування ним на неодноразові попередження й зауваження головуючого у справі.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 цього Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, показання свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи й давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що умисні дії ОСОБА_3, які виразились у порушенні порядку під час судового засідання та не реагуванні на неодноразові зауваження й попередження головуючого у справі, свідчать про явну неповагу до суду, а відтак містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями свідка ОСОБА_5, журналом судового засідання та записом фіксування судового засідання технічними засобами.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, поведінку під час вчинення правопорушення, тривалість дії правопорушення, відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, що є достатнім для запобігання вчиненню ним у подальшому нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 185-3, 245, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1 85-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя Ю.В. Онопченко