Номер провадження 3/521/4572/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2017 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Старіков О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеської митниці ДФС, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №0744/500200/17 від 16.06.2017 року у відношенні ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, 16.06.2017 року о 12 годині 35 хвилин, ОСОБА_1, проходив митний контроль у оглядовому залі «Відліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, по смузі руху «зелений коридор», під час митного огляду якого без ознак приховування серед особистих речей, було виявлено 15400 доларів США.

Також, відповідно до ст. 511 МК України було вилучено: 43 купюр по 100 доларів США.

Допитаний у судовому ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що він перевозив свою заробітну плату, яку отримує офіційно. Надав довідку.

Представник Одеської митниці ДФС просив визнати ОСОБА_1 винним та притягнути до відповідальності так як в його діях вбачаються ознаки правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, за кваліфікуючою ознакою порушення встановленого митним кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Таким чином, приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення та особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, відсутність помякшуючих обставин, суддя вважає необхідним застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вирішуючи питання щодо конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до довідки у перекладі, наданої ОСОБА_1, вбачається, що він працює в компанії ТОВ «ДЖЕЛІЛЛЄР» та отримує щомісячну заробітну плату та компенсацію своїх витрат у м. Одеса.

Відповідно до п.10 ч.2 Конвенції про захист заробітної плати №95 заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

Також, суддя вирішуючи вказане питання враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року Європейський суд з прав людини зазначає: п. 33 Рішення Суд зауважує, що держави мають законний інтерес, а також обовязок на підставі різних міжнародних договорів, таких як Конвенція Організації Обєднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, вживати заходи з метою виявлення та відстеження руху коштів через їхні кордони, оскільки значні суми можуть використовуватися під час відмивання грошей, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму чи організованої злочинності, ухилення від сплати податків чи вчинення інших тяжких фінансових злочинів. Загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регулятивного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства. У п. 34 Рішення зазначено Суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право заявника на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку застосування конфіскації грошових коштів буде надмірним для ОСОБА_1, так як джерело походження грошей є законним, це є його заробітною платою та матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ці гроші отримані незаконним шляхом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, суддя вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від такого виду покарання, передбаченого ст. 471 МК України як конфіскація безпосередніх предметів порушення митних правил, так як вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти є його заробітною платою та єдиним джерелом доходу правопорушника, який утримує за них свою сімю.

Керуючись ст.ст. 9-11, 221, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 464, 465, 471, 527, 528, 529 МК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень на користь держави.

Вилучені, відповідно до протоколу №0744/500200/17 від 16.06.2017 року, 43 купюри по 100 доларів США повернути ОСОБА_1.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 гривень на користь держави (Платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; код за ; банк отримувач ГУ ДКС України у м. Києві; МФО 820019; розрахунковий рахунок 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Старіков