АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 09.12.2016 року о 01 годині 20 хвилин, по вул. Московській, 22 в м. Києві, керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він із своїм знайомим пили пиво в салоні автомобіля, але відмовився він від проходження огляду на стан сп'яніння через те, що даний автомобіль вже був припаркований на узбіччі і не рухався. Керування автомобілем він не здійснював. Пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у лікаря працівники поліції не пропонували, права не роз'яснили. Крім того, приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку письмовим поясненням свідків, які містяться в матеріалах справи, не допитав їх у судовому засіданні, належним чином не взяв до уваги його пояснення і пояснення свідка ОСОБА_3, не витребував відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги та зазначив, що дійсно 09.12.2016 року о 01 годині 20 хвилин він перебував у салоні автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 на місці водія та вживав алкогольні напої, але автомобіль вже був припаркований на узбіччі і не рухався, керування автомобілем він не здійснював, двигун автомобіля був увімкнений.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 041795 від 09.12.2016 року, ОСОБА_2 09.12.2016 року о 01 годині 20 хвилин, по вул. Московській, 22 в м. Києві, керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Також із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від ознайомлення з протоколом, надання пояснення по суті порушення та підписання протоколу. Про свою згоду пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі МОЗ України ОСОБА_2 не заявляв.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" або в закладах охорони здоров'я. Також вказані свідки пояснили, що бачили, як ОСОБА_2 керував автомобілем «Фолькцваген» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 2-4).

Аналогічні дані викладені і в рапорті інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Кушнір Б.В. (а.с. 5).

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя