Справа № 748/2066/16-п Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С.П.
Провадження № 33/795/16/2017
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

захисника ОСОБА_1,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області 05 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 11 вересня 2016 року о 17 год. 05 хв., ОСОБА_2 по вул. Лизогуба, в смт. Седнів Чернігівського району Чернігівської області керував мопедом марки «Honda» номер рами НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нерозбірлива мова) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову про закриття провадження по справі. Вказав, що судом не були взяті до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали що він не здійснював керування транспортним засобом, та віднісся до них критично. Натомість суд при винесенні рішення врахував заяву свідка ОСОБА_5, який сумнівним шляхом отримав статус свідка, та вказав, що саме він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, суд не звернув увагу на те, що він хоч і написав власноручно пояснення, але не має посвідчення водія, не проходив навчання ПДР та не знав про наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп'яніння, та про ознайомлення з якими немає жодної відмітки в матеріалах справи. Також, звертає увагу на те, що в порушення вимог чинного законодавства, йому не було надано копії адміністративного протоколу.

Заслухавши особу притягнуту до адміністративної відповідальності який підтримав подані ним апеляційні вимоги, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що в задоволенні поданих апеляційних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_2, вона підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_2 11.09.2016 року о 17 год. 05 хв. керував мопедом «Honda», номер рами НОМЕР_1 в смт. Седнів по вул. Лизогуба, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нерозбірливе мовлення). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 погодився з обставинами справи, викладеними в ньому, та власноручно засвідчив відмову від проходження від огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і за допомогою медичного огляду, що підтвердив своїм підписом (а.с. 2).

Відповідно по пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які були залучені в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння як в медичному закладі, так і за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 5-6).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Підтвердженням факту відмови від проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп'яніння є письмові пояснення свідка ОСОБА_5, які він надав до суду першої інстанції та апеляційної, в зв'язку з неможливістю приймати участь у розгляді справи, відповідно до яких ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився від проходження огляду в лікарні та встановлення факту алкогольного сп'яніння, (а.с. 31).

Письмовою заявою ОСОБА_2 про те, що він згідно з вимогами встановленими в ст. 266 КУпАП зобов'язується в подальшому (після складання адміністративного протоколу) не керувати транспортним засобом до повного витверезіння, підтверджується факт керування правопорушником мопедом «Honda», номер рами НОМЕР_1 (а.с.7).

Постановою від 11 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою не маючої права на таке керування, яка ніким не скасована.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають не тільки особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також й ті особи, які керують транспортним засобом та відмовляються від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Місцевий суд з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали що він не здійснював керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки показання вищевказаних свідків протирічать наявним в матеріалах справи доказам.

Посилання ОСОБА_2 про незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з тим, що він не знав про наслідки порушення ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Тому така позиція правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції, як захисна та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про не роз'яснення його підзахисному наслідків відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння не ґрунтується ні на вимогах Кодексу України про адміністративні правопорушення, ні на інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2, накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП у редакції Закону України № 586-VI від 24 вересня 2008 року, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак