П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), 20.10.2017 о 19 годині 25 хвилин, по вул. І.Сергієнка, 1/2, в м. Києві, керуючи ТЗ «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, не надав перевагу виїжджаючи з другорядної дороги ТЗ «Даф» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдало матеріальні збитки та порушення вимог п.п. 2.3 «б», 16.3 ПДР.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, у зв'язку з відсутністю з його боку порушень ПДР України. Пояснивши, що 20.10.2017 о 19 годині 25 хвилин, по вул. І.Сергієнка, 1/2, в м. Києві, керуючи ТЗ «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, виїхав з території спортивного комплексу «Палац підводного спорту», який розташований за адресою м, Київ, вул. Сергієнка, 2/3 та почав рух в бік Дарницької площі. В цей час в усіх напрямках Дарницької площі був затор, транспорті засоби не рухались, а виїхати з другорядної дороги на головну було неможливо, оскільки перехрестя доріг нерегульовані. Близь 19 год. 25 хв. він зупинив свій транспортний засіб на перехресті доріг вул. Сергієнка - вул. Празька, оскільки виїхати на Харківське шосе було неможливо, так як рух транспортних засобі повністю зупинився. Крім цього, як вказує, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ним були виконані вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», в зв'язку з чим близько 5 хвилин після зупинки транспортного засобу він взагалі не рухався, оскільки ТЗ, що рухалися по головній дорозі взагалі не давали змогу виїзду на дане перехрестя. В цей час його транспортний засіб перебував посередині проїжджої частини дороги, так як з лівого і правого боку стояли транспортні засоби, що також намагалися виїхати на головну дорогу. В цей час по головній дорозі рухався ТЗ «Даф» д.н.з. НОМЕР_2, який для того щоб об'їхати легковий автомобіль, що рухався попереду, почав рухатись правіше та виїжджати на другорядну дорогу, де і стояв його ТЗ. При цьому, оскільки його автомобіль був притиснутий з усіх боків іншими транспортними засобами, можливості маневрувати в нього не було, тож він подав водієві ТЗ «Даф» д.н.з. НОМЕР_2 звуковий сигнал, однак це не допомогло уникнути зіткнення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї вбачається , що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР;

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2, які кореспондуються з даними, що містяться у протоколі та схемі ДТП.

Крім того, дані докази в повному обсязі спростовують пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в частині його невинуватості та дотримання ним ПДР.

Адже, відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В даному випадку, як вбачається з наявних у справі доказів, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, транспортиний засіб було зупинено не перед краєм перехрещуваної проїзної частини, а за цією лінією.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, надано не було, а тому суд вважає позицію останнього сумнівною, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я : О.В. Бірса