Справа № 206/4477/17
Провадження № 3/206/1566/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2017рокуСамарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді: Грицаюк Н.М.,

при секретарі: Берези І.П., Седової А.О.,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали адміністративної справи, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2017 року о 17:30 год. в м. Дніпропетровську, на перехресті рівнозначних доріг - вулиць Сонячногірська та Відпочинку водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в сторону вул. ОСОБА_4 не дав дорогу транспортному засобу «Мазда» держ. номерний знак № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП не визнав, пояснивши, що автомобіль «Мазда» виїхав на повороті на його зустрічну смугу не зі свого ряду, де і відбулось зіткнення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 вказала, що в той день вона на автомобілі «Мазда» рухалась з вул. Відлпочинку на вул.. Сонячногірська в місті Дніпро, включиви завчасно покажчик повороту вліво, здійснюючи маневр зі швидкістю близько 5 км/ год., але назустріч із-за повороту на великій швидкості ( 70-80 км/год.) виїхав автомобіль ВАЗ 21011 під керуванням ОСОБА_1. Відбулось майже лобове зіткнення. В результаті ДТП її автомобіль отримав значні пошкодження передньої частини.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він їхав на велосипеді, коли його обігнав автомобіль « Мазда» , який включив поворот вліво та автомобіль почав здійснювати маневр - їхати ліворуч і тут він, свідок, почув удар. Як з*ясувалось автомобіль «Мазда» зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2101. До приїзду наряду патрульної служби положення автомобілів не змінювалось.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він є водієм автомобіля таксі та рухався з автомобілем ВАЗ 21011 в попутному напрямку по вул..Адлерівській . Автомобіль ВАЗ 21011 на перехресті вдарив автомобіль « Мазда», на якому було ввімкнено лівий покажчик повороту.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в той день її підвозив додому співробітник - ОСОБА_1 на своєму автомобілі, який її висадив та , розвернувшись, поїхав назад. Вона почула звук удару, і зрозуміла, що з ОСОБА_1 сталось щось погане, тому вона пішла туди, де , як вона зрозуміла , сталась дорожньо- транспортна пригода. Оскільки вона хворіє та перенесла операцію, вона швидко не могла рухатись. Тому в цей час її обігнав автомобіль « таксі», водій якого не був очевидцем ДТП, а приїхав туди пізніше, тому вважає, що свідки зі сторони потерпілої є заінтересованими особами.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що дорожньо- транспортна пригода відбулась навпроти його будинку. Обидві дороги є заасфальтованими, знаків « головна» та «другорядна» дороги на перехресті вулиць Сонячногірська та Відпочинку не має, тому вони є рівнозначними. Паркан його домобудівні є прозорим, тому він побачив зіткнення та вийшов на вулицю на місце ДТП. Вказав, що жодних свідків очевидців на місці ДТП не було. Всі свідки прибули пізніше.

Крім показів свідків, показів правопорушника та потерпілої, винуватість ОСОБА_1 підтверджується схемою до адмінпротоколу з зазначенням розташування транспортних засобів в момент зіткнення та те, що місце ДТП це є Т-образне перехрестя, і фототаблицею до протоколу, а також відеоз*йомками, наданими суду як ОСОБА_1 , так і потерпілою ОСОБА_5.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП: порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, зокрема п. 16.12 ПДР України, де зазначено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов*язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд вважає покази ОСОБА_1 про невизнання своєї винуватості бажанням уникнути відповідальності за скоєне ним ДТП.

Крім того, застосовуючи аналогію права та враховуючи положення п. 7 Постанови ПВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про те, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України (2341-14) суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було

причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна а також адміністративна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху (1306-2001-п) вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Приймаючи до уваги всі обставини у справі, суд приходить до однозначного висновку, що водій ОСОБА_1 повинен був дати дорогу ТЗ, що наближався праворуч, так як перехрестя вказаних вулиць є перехрестям рівнозначних доріг, і невиконання вимог п.16.12 ПДР останнім знаходиться у прямому причинному зв*язку з настанням ДТП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненогоправопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст..4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення суд стягує з правопорушника 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 320 гривень.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарськийрайонний судм. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк