Справа 573/2034/17
Номер провадження 3/573/550/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі матеріали, які надійшли з Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 БАДРЕСА_1, не працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №520738, складений 18 вересня 2017 року відносно ОСОБА_1

Як вбачається з протоколу, 18 вересня 2017 року о 21 годині в м. Білопілля Сумської області по вул. Ковпака водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Форд Транзіт", д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, зазначив, що ввечері 18 вересня 2017 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 їхав на автомобілі "Форд Транзіт", д.н.з. НОМЕР_1, при цьому за кермом була його дружина. На вулиці Ковпака в м. Білопілля їх зупинили працівники поліції та попросили у його дружини предявити права, але та відповіла, що вона їх забула вдома. Тоді працівники поліції сказали, щоб хоч хтось дав права, на що він предявив своє посвідчення водія, яке вони сказали, що зараз віддадуть. Далі працівники поліції, нічого не пояснюючи, склали на нього протокол, при цьому не запропонувавши йому написати у ньому свої пояснення. Копію протоколу вони також йому не вручили та не віддали права. У звязку з тим, що відносно нього було складено протокол за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, хоча він не керував автомобілем та не був пяний, він вирішив звернутися до лікарні та пройти медичний огляд, який і засвідчив, що він не перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 зазначеної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що ввечері 18 вересня 2017 року вона разом з чоловіком ОСОБА_1 їхали на автомобілі "Форд Транзіт", д.н.з. НОМЕР_1, при цьому за кермом була вона. На вулиці Ковпака в м. Білопілля їх зупинили працівники поліції та попросили у неї посвідчення водія, але вона відповіла, що забула його вдома. Тоді працівники поліції сказали, щоб хоч хтось дав права, на що її чоловік дав свої права. Далі працівники поліції, нічого не пояснюючи, склали відносно нього протокол за керування автомобілем у нетверезому стані, хоча автомобілем керувала вона та її чоловік не пив спиртного. Далі вони з чоловіком поїхали до лікарні, де він пройшов медичний огляд.

Свідок ОСОБА_3, який у протоколі про адміністративне правопорушення записаний свідком, у судовому засіданні пояснив, що ввечері 18 вересня 2017 року, коли він ішов у гості, його зупинили працівники поліції та запропонували бути понятим, при цьому пояснили, що правопорушник відмовляється їхати на експертизу. Особисто в його присутності чоловіку не пропонували пройти медогляд і він не відмовлявся від цього. За кермом автомобіля була жінка, а біля машини стояв чоловік, обличчя якого він не роздивився тому, що було темно. Також ще стояв понятий, якого зупинили раніше. Йому та іншому понятому дали підписати протокол і все.

Суд приймав заходи для виклику в судове засідання інспектора поліції ОСОБА_4, який складав протокол відносно ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5, який зазначений у протоколі свідком. ОСОБА_4 до суду так і не з'явився, причин свого неприбуття не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекондованими повідомленнями про врученнея поштового відправлення (а. с. 13, 19).

Щодо свідка ОСОБА_5, то викликати його до суду не представилось можливим, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначена його адреса, в зв'язку з чим судові повістки повернулися до суду із відміткою про неправильність зазначеної адреси одержуваача (а. с. 15, 17).

Також суд звертає увагу на те, що письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які в протоколі вказані свідками, про те, що водій ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі та із застосуванням приладу «Драгер», взагалі не містять підписів останніх.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та йому пропонувалося пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або шляхом медичного освідування, а він відмовився, суду надано не було, а тому пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він автомобілем не керував, а керувала його дружина та що йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння, у суді спростовані не були.

Як вбачається із висновку щодо результатів медичного огляду стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КЗ Білопільської районної ради "Білопільської ЦРЛ" №157 від 18 вересня 2017 року, під час освідування ОСОБА_1 на стан сп'яніння о 23 годині 30 хвилин ознак сп'яніння у нього не виявлено (а. с. 20).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Заслухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у звязку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя