Справа № 461/337/17 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/217/17 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю :

представника митниці ОСОБА_1,

особи, що притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2,

представника особи, що притягується до адміністративної

відповідальності адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2017 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, за порушення митних правил за ст. 472 МК України,

встановив:

Цією постановою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.472 МК України у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил, 18.11.2016 року о 11 год. 00 хв. на м/п «Запитів» Львівської митниці ДФС особою, уповноваженою на роботу з митницею (декларантом) ТзОВ «Міневра» 79005, АДРЕСА_1 ОСОБА_2, було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ (довідковий номер 10946) та товаро-супровідні документи на товар «Одяг, що був у використанні, з текстильних матеріалів, зі ступенем зносу не більше 25%, літньо-осіннього сезону, 3 категорія: спідниці, сорочки, штани, футболки, шкарпетки, спортивні костюми, плаття, нижня білизна. Одяг, що був у використанні, з текстильних матеріалів, зі ступенем зносу не більше 25%, осіннього сезону, 2 категорія: верхній одяг, куртки, плащі, джинсовий одяг,светри, джемпери. Взуття, що використовувалось (ступінь зносу 25%) у змішаному вигляді, (чоловіче, жіноче, підліткове), весняно-осіннє, літнє (2 та 3 категорії) Сумки вживані з шкірзамінника».

Загальна вага брутто даного товару згідно митної декларації становить 18 080 кг, вага нетто 18 080 кг. Згідно рахунку-фактури № 16/11/2016 року від 16.11.2016 року вартість товару становить 19566,30 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 18.11.2016 року складає 566328,78 грн. Вантаж слідував на адресу ТзОВ «Міневра» (, адреса: 79005, АДРЕСА_1), від відправника GFS-A-TRANS sp. z o.o. ul.Lesna 43 24-220 Niedrzwica Duza Polska, та переміщувався в транспортному засобі з р.н. LU2689V/LU4089X.

Відповідно до службової записки від 17.11.16 № 3743/10/13-70-73/33-2 митного поста «Краківець» посадовими особами митного поста «Запитів» було ініційовано та розпочато митний огляд товару у відповідності до п.8 «Наявність ознак надання одним товарам вигляду інших» Постанови КМУ від 23.05.12 № 467. За результатами проведеного митного огляду серед товарів, заявлених у митній декларації було виявлено не задекларований товар, а саме 1270 кг «взуття що використовувалось в асортименті», загальною вартістю 138 610 (сто тридцять вісім тисяч шістсот десять) грн. 20 коп.

На дану постанову подав апеляцію представник Львівської митниці ДФС та просить скасувати постанову суду першої інстанції, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС витрати у справі про порушення митних правил.

Вважає висновок суду першої інстанції помилковим та необґрунтованим, а саму постанову незаконною.

В апеляційній скарзі апелянт, покликається на те, що ОСОБА_2 не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню, тобто вчинено недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон, оскільки згідно висновку НДЕКЦ від 21.12.2016 року № 9/606 вартість представленого на дослідження взуття непридатного для використання становить 95 кг, взуття бувшого у вжитку (секонд-хенд) 1 та 2 категорії у змішаному вигляді вагою 1175 кг ( в загальному 1270 кг), що становить 138 610, 20 грн.

Апелянт покликається, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_5 вини як у формі умислу так і у формі необережності, з огляду на те, що він не передбачав настання шкідливих наслідків свого діяння і не повинен був і не міг їх передбачити, є помилковим, оскільки ОСОБА_2, будучи уповноваженою особою декларанта ТзОВ «Мінерва» подав до митного оформлення на митному пості «Запитів» товаросупровідні документи на митну декларацію № 209160000/2016/017439, у яку ніс відомості про найменування та кількість товару, які були зазначені у наданих йому товаром супровідних документах, хоча при цьому кількість товарів не відповідає заявленим у товаросупровідних документах.

Апелянт зазначає, що у відповідності до ст.472 МК України, подача точних та достовірних відомостей про товар, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларування у разі переміщення через митний кордон України покладається на декларанта, в даному випадку на ОСОБА_2, який був зобовязаний заявити точні відомості про товар у митну декларацію, але цього не зробив.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_2, як декларант, не скористався своїм правом оглянути товар перед його декларуванням, проявив недбале відношення до своїх обовязків та вчинив адміністративне правопорушення. В діях ОСОБА_2 вбачається необережна форма вини, як зазначив суд першої інстанції, при цьому не було обґрунтовано чому ОСОБА_2, на його думку, не передбачав можливість настання шкідливих наслідків своїх дій, але легковажно розрахував на їх відвернення або не передбачав можливості настання таких наслідків.

Заслухавши представника митниці, який просив задоволити апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_6, підтриману ОСОБА_2, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст.489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно доповідної записки державного інспектора м/п «Запитів»Львівської митниці ДФС ОСОБА_7 від 18.11.2017 року (а.с.26-27), посадовими особами м/п «Запитів» було ініційовано та розпочато митний огляд товару, у відповідності до п.8 Постанови КМУ № 467 від 23.05.2012 року «Наявність ознак надання одним товарам вигляду інших», за результатами якого серед товарів, заявлених у митній декларації було виявлено не задекларований товар «взуття що використовувалось в асортименті…» загальною вагою 1270 кг брутто. Тобто особою, уповноваженою на роботу з митницею (декларантом) ТзОВ «Мінерва» ОСОБА_2, не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню, тобто вчинено недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме: незаявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування та кількості товару (опису та точної ваги) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Тобто ОСОБА_2 вчинено порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_2 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону. Зокрема встановив, що 18.11.2016 року ОСОБА_2 будучи уповноваженою особою (представником) декларанта ТзОВ «Міневра» подав до митного оформлення на митному пості «Запитів» Львівської митниці товаросупровідні документи на митну декларацію №209160000/2016/017439, у яку вніс відомості про найменування та кількість товару, які були зазначені у наданих йому товаросупровідних документах. Таким чином у ОСОБА_2 не було підстав вважати, що фактична кількість товарів не відповідає заявленим у товаросупровідних документах.

Про відсутність в діях ОСОБА_2 умисності свідчить наявність в матеріалах міжнародної товарно-транспортної накладної відповідно до якого загальна вага брутто заявленого товару згідно митної декларації становить 18 080 кг.

В суді апеляційної інстанції зясовано, що, як вбачається з акту про проведення огляду(переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 8 (а.с.21), під час проведення огляду вантажу у співробітників митниці сумніву, щодо опису, кількості, маркування товару не було (п.8.3.3 «Відмітка про відповідність характеристик товарів даним, зазначених у митній декларації»), при цьому вага брутто та нетто не перевірялись, однак в п.8.3.4. («Інформація щодо виконаних завдань та виявлених невідповідностей») зазначено, що за результатами проведеного митного огляду серед товарів, заявлених у митній декларації було виявлено не задекларований товар «взуття що використовувалось в асортименті…» загальною вагою 1270 кг брутто.

Покликання представника митниці на те, що як зазначено у протоколі про порушення митних правил, ОСОБА_2 відповідно до ч.2 ст.266 МК України не вжив усіх передбачених законодавством заходів з метою недопущення протиправних дій, не свідчить про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. Зазначена норма закону є дискреційною (необов'язковою) і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов'язаний здійснювати фізичний огляд товару.

Отже, на ОСОБА_2 не було покладено обов'язку здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. За відсутності такого обов'язку нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено у вину ОСОБА_2

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні кваліфікуючі ознаки, передбаченні ст.472 МК України і відповідно до ст. 247 КпАП України провадження по справі закрив за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою.

Доводи апелянта, які зазначені в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги в силу викладеного.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП України, ст. 530 МК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2017 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.472 МК України у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_8