П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, директора спеціалізованого комунального підприємства Райліс,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.11.2017 року, у ході проведення позапланової перевірки дотримання законодавства про працю директором спеціалізованого комунального підприємства Райліс ОСОБА_1, 30.11.2017 року встановлено порушення законодавства про працю. Зокрема встановлено наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів. Згідно з даними первинних касових документів встановлено, що заробітна плата за першу половину липня 2017 року виплачена 21.07.2017 року, а за другу половину липня 2017 року заробітна плата виплачена 09.08.2017 року. Проміжок між вказаними виплатами складає 18 календарних днів. Заробітна плата за першу половину серпня 2017 року виплачена 15.08.2017 року, а за другу половину серпня 2017 року виплачена 11.09.2017 року. Заробітна плата за першу половину вересня виплачена 14.09.2017 року, а за другу половину вересня 2017 року виплачена 09.10.2017 року. Заробітна плата за першу половину жовтня виплачена 13.10.2017 року, а за другу половину жовтня 2017 року виплачена 08.11.2017 року. Проміжок між вказаними виплатами складає 25 календарних днів, чим порушено ч. 1,2 ст. 115 КЗпП Укрїни, ч. 1 ст. 24 ЗУ Про оплату праці.

Перевіркою встановлено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, згідно первинних банківських документів встановлено, що працівник ОСОБА_2 пішов у чергову відпустку з 11.08.2017 р., а кошти отримала 14.08.2017 року, працівник ОСОБА_3 пішла у чергову відпустку з 01.08.2017 року, а кошти отримала з 09.08.2017 року, працівник ОСОБА_4 пішов у чергову відпустку з 01.08.2017 року, а кошти отримав 09.08.2017 р., чим порушено ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ Про оплату праці.

У випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими у колективних договорах(угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

При проведенні розрахунку заробітної плати за час щорічної відпустки працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у лютому 2017 року, працівникам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у березні 2017 року, працівникам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у квітні не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено вимоги п. 10 Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати. Внаслідок чого не проведено у повному обсязі розрахунок та виплату заробітної плати за час щорічної відпустки вищезазначеним працівникам, чим порушено чим порушено ст. 116 КЗпП України.

Перевіркою встановлено, що при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства, проводилась не в день звільнення. А саме: працівник ОСОБА_11 звільнений відповідно до наказу від 06.11.2017 року № 57к з 06.11.2017 р., остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 13.11.2017 року, чим порушено ч. 1,2 ст. 116 КЗпП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, у скоєному розкаявся.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог законодавства про працю.

Крім повного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 23-23-82/0556 від 30.11.2017р.;

- даними акту перевірки № 23-23-82/1368 від 30.11.2017 р.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчиненого ним правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, визнання вини як помякшуючу покарання обставину, суд вважає, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ Про судовий збір із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: ОСОБА_12