490/7256/17 від18.10.2017
н/п 3/490/2741/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/7256/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., розглянувши матеріали про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої директором приватного підприємства "Сова-2", номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2017 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Миколаївській області ОСОБА_2, після проведення позапланової перевірки ПП "Сова-2" на предмет додержання вимог законодавства України про працю, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, перевіркою встановлено порушення вимог п. 3 Закону України "Про оплату праці", а саме заробітна плата за 28.04.2016 року не доведена до рівня мінімальної заробітної плати.

Також, встановлено порушення вимог п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року, листа Мінсоцполітики від 17.02.2017 року №391/0/101-17/282, заробітна плата за час щорічної відпустки доведена до рівня мінімальної заробітної плати без коригування виплат, що враховуються при розрахунку середнього заробітку на коефіцієнт підвищення окладів, а саме:

ОСОБА_3 надано 24 календарних дня планової відпустки з 03 по 27 квітня 2017 року. Нарахована заробітна плата за час щорічної відпустки в сумі 1624,08 грн. Донарахована доплата в сумі 1483,29 грн. без коригування виплат, що враховуються при розрахунку середнього заробітку на коефіцієнт підвищення окладів.

В порушення ч. 4 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Так, згідно наказу від 31.10.2016 року № 26 ОСОБА_4 надано 24 календарних дня планової відпустки з 01 по 24 листопада 2016 року. Виплату заробітної плати за час щорічної відпустки проведено під час виплати заробітної плати за листопад 2016 року 22.11.2016 року у сумі 800,00 грн., 07.12.2016 року у сумі 875,00 грн.

Згідно наказу від 28.02.2017 року № 6 ОСОБА_5 надано 24 календарних дня планової відпустки з 01 по 25 березня 2017 року. Виплату заробітної плати за час щорічної відпустки проведено під час виплати заробітної плати за березень 2017 року 22.03.2017 року у сумі 700,00 грн., 06.04.2017 року у сумі 2252,54 грн.

Згідно наказу від 03.04.2017 року № 11 ОСОБА_3 надано 24 календарних дня планової відпустки з 03 по 27 квітня 2017 року. Виплату заробітної плати за час щорічної відпустки проведено під час виплати заробітної плати за квітень 2017 року 20.04.2017 року у сумі 1000,00 грн., згідно видаткового касового ордеру від 05.05.2017 року в сумі 1576,00 грн.;

ОСОБА_6 надано 24 календарних дня планової відпустки з 03 по 27 квітня 2017 року. Виплату заробітної плати за час щорічної відпустки проведено під час виплати заробітної плати за квітень 2017 року 20.04.2017 року у сумі 1000,00 грн., 11.05.2017 року у сумі 3076,32 грн.

Згідно наказу від 28.04.2017 року № 16 ОСОБА_7 надано 24 календарних дня планової відпустки з 03 по 27 травня 2017 року. Виплату заробітної плати за час щорічної відпустки проведено під час виплати заробітної плати за травень 2017 року 09.06.2017 року у сумі 2576,00 грн.;

ОСОБА_8 надано 24 календарних дня планової відпустки з 03 по 27 травня 2017 року. Виплату заробітної плати за час щорічної відпустки проведено під час виплати заробітної плати за травень 2017 року 09.06.2017 року у сумі 3672,16 грн.

В порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать від підприємства, не провадиться в день звільнення, а саме:

- згідно наказу від 29.06.2017 року № 22 була звільнена за власним бажанням ОСОБА_9 з 30.06.2017 року, виплата всіх сум, що належать їй при звільненні, виплачена згідно відомості розподілу заробітної плати від 07.07.2017 року в сумі 2970,71 грн.;

- згідно наказу від 19.05.2017 року № 18 була звільнена за власним бажанням ОСОБА_10 з 19.05.2017 року, виплата всіх сум, що належать їй при звільненні, виплачена згідно відомості розподілу заробітної плати від 07.06.2017 року в сумі 1923,92 грн.;

- згідно наказу від 05.05.2017 року № 17 була звільнена за власним бажанням ОСОБА_3 з 05.05.2017 року, виплата всіх сум, що належать їй при звільненні, виплачена згідно відомостей розподілу заробітної плати від 11.05.2017 року в сумі 521,70 грн.;

- згідно наказу від 10.10.2016 року № 25 був звільнений за власним бажанням ОСОБА_11 з 10.10.2016 року, виплата всіх сум, що належать йому при звільненні, виплачена згідно відомості на виплату заробітної плати від 25.10.2016 року в сумі 350,17 грн.;

- згідно наказу від 16.09.2016 року №24 була звільнена за власним бажанням ОСОБА_12 з 16.09.2016 року, виплата всіх сум, що належать їй при звільненні, виплачена згідно банківської виписки від 22.09.2016 року у сумі 583,50 грн.;

- згідно наказу від 15.06.2016 року № 15 був звільнений за власним бажанням ОСОБА_13 з 15.06.2016 року, виплата всіх сум, що належать йому при звільненні, виплачена 22.06.2016 року в сумі 298,59 грн.

Про нараховані суми, належні працівникам при звільненні, письмово не повідомлено перед виплатою зазначених сум (довідки не видавались).

В порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП України встановлено невиплати звільненим працівникам ОСОБА_9, ОСОБА_14 ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 належного їм середнього заробітку у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу за весь час затримки з дня звільнення по день фактичного розрахунку з ними.

В порушення вимог ст.83 КЗпП України при звільненні ОСОБА_15 грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки виплачена не в повному обсязі, а саме:

- згідно наказу від 05.05.2017 року № 17 була звільнена за власним бажанням ОСОБА_15 з 05.05.2017 року, виплата всіх сум, що належать їй при звільненні, виплачена згідно відомості розподілу заробітної плати від 11.05.2017 року в сумі 521,70 грн.: заробітна плата за травень 2017 року нарахована у сумі 240,00 грн., компенсація за невикористану щорічну відпустку нарахована у сумі 289,64 грн. (за 4 дні). Згідно періоду роботи на підприємстві ОСОБА_15 (з 10.02.2016 року по 05 травня 2017 року) належить до нарахування 5 днів невикористаної щорічної відпустки станом на день звільнення (05.05.2017 року).

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 14-01-132/0066 від 17 серпня 2017 року (а.с. 1-4), копією акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 14-01-132/0128 (а.с. 5-6) та іншими письмовими матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 допустила порушення вимог законодавства України про працю та її дії слід кваліфікувати, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, у якій зазначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки в адміністративному протоколі чітко не зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення, а виявлені обставини, що стали приводом для складання адміністративного протоколу, мали місце 31.10.2016 року, 28.02.2017 року, 03.04.2017 року, 28.04.2017 року, суд приходить до висновку, що на момент надходження протоколу до суду, а саме станом на 23.08.2017 року строк, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув.

За такого, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.М. Скрипченко