АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення- ОСОБА_4, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 04.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в Міжнародній службі порятунку, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 04.11.2016 року о 23:20 годині в м. Ужгород, на перехресті вул. Собранецька та вул. Митна, керував автомобілем марки "Skoda fabia", дорожній номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медогляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 275,60 грн. ( двісті сімдесят п'ять гривень 60 копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 04.01.2017 року, вказану постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 за наслідками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України закрити. Вказує на те, що відсутність в судовому засіданні ОСОБА_1, позбавили суд можливості перевірити всі обставини, а саме допитати в якості свідків осіб, які підписалися у протоколі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для підтвердження достовірності викладених у протоколі фактів. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про повідомлення судом порушника про місце і час розгляду справи. Вважає, що ознаки алкогольного сп'яніння про які в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив працівник патрульної поліції є голослівними і не підтверджуються належними і допустимим доказами. Звертає увагу суду на те, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції встановлені ознаки алкогольного сп'яніння різняться між собою, оскільки в протоколі працівником поліції встановлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінку, що не відповідає обстановці, а в постанові - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Крім того, зазначає, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КпАП України щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння, а судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Звертає суду на те, що копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав поштовою кореспонденцією 13.01.2017 року, а його представник ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами справи 19.01.2017 року, а тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була позбавлена можливості оскаржити у встановлені законом строк постанову суду першої інстанції через порушення судом вимог ст.. 285 КпАп України.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи представника апелянта, який не заперечував щодо розгляду справи у відсутності апелянта ОСОБА_5, приходить до переконання про слушність доводів апеляції щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови .

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього не був, судові повістки не отримував, так як останні повертались на адресу суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Крім того, копію постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 апелянту направлено лише 12.01.2017 року, тобто з порушенням вимог ст. 285 КпАп України, згідно якої копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, апелянт вказує, що копію постанови отримав лише 13.01.2017 року, що на думку суду позбавило його можливості вчасно звернутись з апеляційною скаргою на таке рішення.

За таких підстав, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 вважаю поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вказаних вимог законодавства дотримався і вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що 04.11.2016 року о 23:20 годині в м. Ужгород, на перехресті вул. Собранецька та вул. Митна, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Skoda fabia", дорожній номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Так, згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №094443 від 04.11.2016 року, який відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, доданими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, запрошених в якості свідка 04.11.2016 року о 23:25 годині, які засвідчили , що гр. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в установленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції категорично відмовився; рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП ОСОБА_6, який здійснював патрулювання та оформлював протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, відеозаписом подій , що мали місце 04.11.2016 року приблизно о 23:25 годині, оглянутим судом під час апеляційного розгляду з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності запрошених свідків.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо різних ознак алкогольного сп'яніння, виявлених у гр. ОСОБА_1, які встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення, оскільки такі не спростовують факт відмови громадянина ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, що ставиться у вину ОСОБА_1.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та порушення поліцейськими вимог ст. 266 КпАП України апеляційний суд відхиляє, так як поліцейські діяли відповідно до вимог Інструкції, громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортними засобом з ознаками алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому порушень вимог КпАП України чи Інструкції апеляційним судом не встановлено.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 04.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: