АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/30/17 Справа № 712/7999/16-п Головуючий по 1 інстанції Бащенко С. М.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Черкаси Мороза С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн.; стягнуто судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 30.06.2016 року о 21 годині 00 хвилин в м. Черкаси по вул. Онопрієнка керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2016 року, скасувати її та закрити провадження в справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього була розглянута без його участі, в матеріалах справи відсутні будь-які докази належного повідомлення його про час та місце її слухання, а постанову суду він отримав 20.12.2016 року.

Указує, що постанова суд є незаконною та ухваленою без урахування всіх обставин справи. Зазначає, що розгляд цієї справи у його відсутність позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Вказує, що під час зупинки його автомобіля 30.06.2016 року свідки були відсутні. Також в матеріалах справи відсутній висновок експерта про перебування його в стані алкогольного сп'яніння. При цьому, зазначає апелянт, в разі відсутності такого висновку працівники поліції повинні були скласти рапорт або акт про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, місцевий суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за № 14, згідно якого необхідно звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У судовому засідання ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені. Пояснив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, хоча був тверезий. Це пояснюється його негативним досвідом у минулому щодо подібних ситуацій, коли його працівники поліції обманули. Про те, що така відмова також тягне за собою адміністративну відповідальність, він не знав.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції інспектор поліції Мороз С. В. показав, що він перебував на чергуванні, й вони отримали повідомлення про водія, який сів за кермо в стані сп'яніння. Побачивши відповідну машину, вони почали її переслідувати з світловими та звуковими сигналами. Водій не зупинявся, а натомість заїхав на заправку, швидко вибіг з машини та заховався у підсобному приміщенні заправки. Вони викликали ще один поліцейський патруль, й через деякий час їм вдалося вивести водія з підсобки. Водій явно перебував в стані алкогольного сп'яніння. Йому неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп'яніння як на місці, так і в диспансері, однак він відмовився. Про це був складений відповідний протокол.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили те, що вони як працівники заправки бачили ОСОБА_3, який ховався у підсобному приміщенні, перебував у явному стані алкогольного сп'яніння, й відмовився проходити огляд на стан сп'яніння.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 13.09.2016 року у справі підлягає задоволенню, з огляду на поважність причин його пропуску, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з постанови районного суду, ОСОБА_3 не був присутнім під час розгляду справи відносно нього. В матеріалах справи також відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_3 про дату і місце розгляду справи. В порушення вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП за результатами розгляду справи особі, щодо якої її винесено, копія постанови суду протягом трьох днів надіслана не була.

Згідно з розпискою ОСОБА_3, копію постанови від 13.09.2016 року він отримав 20.12.2016 року (а.с. 15). Відповідно до штампу місцевого суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 подав 20.12.2016 року (а.с. 16). Тому, враховуючи це, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції станом на 30.06.2016 року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Факт відмови ОСОБА_3 він проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується не лише даними матеріалів справи, але й показами свідків. Власне, це не заперечує й сам апелянт. Тому факт незнання ним норм чинного КУпАП щодо особливостей відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння не може бути підставою для його звільнення від такої відповідальності.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта про те, що він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, що відображено й у змісті самої оскаржуваної постанови. Однак, враховуючи, що права апелянта на безпосереднє представлення своєї позиції суду були поновлені судом апеляційної інстанції, й правильність рішення суду першої інстанції була підтверджена, суд апеляційної інстанції не вбачає доцільним скасовувати вірне за своєю суттю рішення місцевого суду лише з формальних міркувань.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко