Провадження № 33/779/543/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, та його захисника Клюби П.Р., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді встановлено, що 02.09.2017 року о 05-20 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька 198, ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Рено Меган" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку водій відмовився у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд, у порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу у його відсутність, в той час як він перебував в приміщені суду, та з'ясовував у секретаря попереднього судді Кишакевича Л.Ю., а потім в канцелярії суду, про час розгляду його справи і прізвище нового судді. Апелянт посилається на те, що транспортним засобом він не керував, працівники поліції затримали його у дворі будинку, де він мешкає. Вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного письмового пояснення, в матеріалах провадження відсутні будь-яки докази, які засвідчували б факт його відмови від проходження медичного освідчення, а також факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Зазначає, що суддя не допитав свідків, виклик яких, задовольнив попередній суддя.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Захиснику, роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Клопотань про повторне дослідження доказів або дослідження нових доказів у провадженні на спростовування відомостей, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення в апеляційному суді не заявили.

Учасники судового провадження повідомили, що до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції ними жодних заяв не направлялось як поштою, так і безпосередньо до суду.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційного скарги, просили постанову судді скасувати провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову місцевого суду - скасувати та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах провадження міститься розписка-повідомлення, з якої вбачається, що апелянту та його захиснику достеменно було відомо про слухання справи 27.11.2017 року (а.п. 21).

Проте, як в апеляційній скарзі, так і під час судового засідання в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, та його захисника Клюба П.Р., стверджували, що прийшли в зазначений час в приміщення місцевого суду, де з'ясовували у секретаря судді Кишакевича Л.Ю., в проваджені якого раніше перебувала справа, а потім й в канцелярії суду, про час розгляду справи і прізвище нового судді.

Вказані доводи підтверджується тим, що дійсно з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2017 року вбачається, що вказана справа надійшло в провадження судді Руденка Д.М., у зв'язку у із відрахуванням судді Кишакевича Л.Ю. зі штату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (а.п. 25-26).

З постанови судді від 27.11.2017 року встановлено, що судове засідання відбулось у відсутність як ОСОБА_2 так і його захисника.

В той же час, розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_2 суддя дійшов висновку, що неявка ОСОБА_2 обмежує суд можливості уточнення доводів на підтвердження чи спростування обставин, зазначених у протоколі та матеріалах справи, проте розглянув справу у відсутність як правопорушника, так і його захисника.

Крім того, суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 245 КУпАП в частині, що стосується повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, не викликав у судове засідання свідків, згідно заявленого клопотання адвоката Клюби П.Р. від 09.10.2017 року, що міститься в матеріалах провадження (а.п. 12), не зважаючи на те, що таке клопотання було заявлено раніше та задоволено, про що свідчить розписка свідка про його явку до суду 27.11.2017 року (а.п. 21).

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 245, 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови судді з ухваленням нового рішення.

Апеляційним судом вжито всіх можливих заходів для поновлення права ОСОБА_2, передбаченого ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема права на захист, яке як він зазначає, було порушено судом першої інстанції.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.

Вважаю встановленим, що ОСОБА_2, 02.09.2017 року о 05-20 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька 198, керував транспортним засобом "Рено Меган" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку водій відмовився у медичному закладі.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є, в тому числі, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №221514 від 02.09.2017 року згідно, якого 02.09.2017 року о 05-20 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька 198, водій ОСОБА_2 керував автомобілем "Рено Меган" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку водій відмовився у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 1).

Дійсність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується змістом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається розмова поліцейських з водієм ОСОБА_2, в ході якої, працівник поліції неодноразово наголошує, звертаючись до правопорушника ОСОБА_2 зі словами: «Ви втікали від нас. Ви їхали п'яним за кермом». У подальшому працівник поліції, спілкуючись по рації з іншим патрулем поліції, також наголошує, що вони затримали водія, який в п'яному виді керував автомобілем та тікав від них на своєму транспортному засобі. В той же час, ОСОБА_2 не заперечував вживання алкогольних напоїв, лише наголошував, що це не його машина, що він пішохід, та за кермом не їхав. Також зі змісту відеозапису достовірно вбачається, що працівники поліції неодноразово запропоновують водію ОСОБА_2 пройти тест на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що той відмовляється (а.с. 23).

В матеріалах провадження міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 02.09.2017 року, складений лікарем Кантурак О.В. о 05-45 годині, згідно якого, ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.п. 3).

Огляд на стан алкогольного сп'яніння, у разі згоди ОСОБА_2, мав проводиться на підставі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Зазначена Інструкція не вимагає присутності свідків під час огляду в закладі охорони здоров'я, який проводиться лікарем.

Крім того, ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, тобто огляд не проводився.

Висновком лікаря підтверджується той факт, що працівники поліції забезпечили право ОСОБА_2 на проходження огляду в медичному закладі, проте останній відмовився від його проходження.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначені ознаки алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова.

З огляду на те, що ознаки алкогольного сп'яніння сприймаються суб'єктивно кожною особою, що їх спостерігає, вважаю, що така ознака алкогольного сп'яніння як «нечітка мова» підтверджується розмовою ОСОБА_2 з поліцейськими, яка зафіксована на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.

Вважаю безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а також про те, що автомобіль марки «Рено Меган» йому не належить, та він є пішоходом, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1, належить ОСОБА_2, та у останнього було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21.02.2012 року, виданого ВРЕР м. Івано-Франківськ (а.п. 1).

Крім того, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, видно як ОСОБА_2 під час поверхневого огляду надав працівникам поліції як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, так і посвідчення водія з ключами від вказаного автомобіля.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що він був в стані сп'яніння, а тому надав працівникам поліції такі покази щодо належності транспортного засобу.

Вважаю, що така обрана ОСОБА_2 позиція захисту, зокрема те, що він не керував автомобілем, а лише підійшов до автомобіля, фактично був пішоходом, має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Доказів на підтвердження звернення до компетентних правоохоронних органів із заявами, в яких ОСОБА_2 оскаржує неправомірні дії поліцейських, апелянтом не надано.

Крім того, слід зазначити, що в діях ОСОБА_2 встановлений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (диспозиція зазначеної норми закону передбачає два склади правопорушення) саме за відмову від проходження медичного огляду (відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння), а не за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

З наведеного вище випливає, що доводи апеляційної скарги як про порушення працівниками поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, так й про відсутність будь-яких доказів відмови ОСОБА_2 від проходження медичного освідчення, та факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що дії працівників поліції в частині процедури огляду на стан сп'яніння, відповідали вимогам, передбаченим ст.266 КУпАП.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги з приводу неповноти судового розгляду, яка полягає у недопиті судом першої інстанції свідків, зокрема працівника поліції, що склав протокол, та лікаря, не заслуговують на увагу, оскільки вказане клопотання під час апеляційного провадження сторонами не заявлялось, та зміст відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, поза всяким розумним сумнівом, доводить факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за встановлених вище обставин.

Проте, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло