АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю:

- особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2;

- його представника - адвоката Занудіна С.М.;

- особи, відносно якої провадження в справі закрито - ОСОБА_4

- його захисників - адвокатів Хівріча О.В. та Нікітюка І.В.

- іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_7;

- його представника - адвоката Дьякова Д.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_4 суддя, вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, пославшись на висновок експерта експерта ОСОБА_9 №0166 від 26.04.2016 року, зазначила, що в даній дорожній обстановці, в діях водія ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 10.1, 12.3, 13.1 ПДР України, а тому, враховуючи дані про рух автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, дійшла висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.04.2016 року просить її скасувати та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Крім цього, апелянт у своїй скарзі просить призначити у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

При цьому зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови слугував висновок експертного дослідження № 0166 від 26.04.2017 року за підписом судового експерта ОСОБА_9 та пояснення водія ОСОБА_4, однак під час розгляду справи в суді першої інстанції, останній не заявляв жодних клопотань про призначення в справі судової автотехнічної експертизи, а тому викладені у цьому дослідженні висновки, про те, що в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 10.1, 12.3, 13.1 ПДР України, не можна вважати об'єктивними та достовірними, оскільки вищезазначений висновок №0166 від 26.04.2016 року не є судовою експертизою і експерт, який проводив відповідне дослідження не був попереджений про кримінальну відповідальність, відповідно до чинного законодавства.

Наголошує, що звертаючись 20.04.2016 року до ТОВ «Експертна компанія «Індекс» із заявою про проведення експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «Шевроле Круз», д.н.з. НОМЕР_2, «Форд Куга», д.н.з. НОМЕР_3 та «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_4 не були повідомлені інші учасники дорожньо-транспортної пригоди про проведення такого дослідження, що також свідчить про необ'єктивність його висновків.

Таким чином, на думку ОСОБА_2, суддею першої інстанції не були виконані вимоги ст.ст. 280, 251, 252 КУпАП щодо об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та оцінки наявних в матеріалах справи доказів, в результаті чого суддя дійшла помилкового висновку про те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та пояснення його представника - адвоката Занудіна С.М. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 та його представника - адвоката Дьякова Д.Ю., які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, пояснення ОСОБА_4 та його захисників Хівріча О.В. та Нікітюка І.В. на підтримку висновків, викладених в оскаржуваній постанові, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вказаних вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП суддею дотримано не було, що призвело до неповного з'ясування всіх обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного рішення.

Під час розгляду поданої апеляційної скарги в судовому засіданні апеляційного суду учасники цієї пригоди - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 надали свої пояснення щодо обставин за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода.

Так, особа, відносно якої провадження в справі закрито - ОСОБА_4, 08.06.2016 року в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 22.02.2016 року, приблизно о 09 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Києві по пр. П.Григоренка в напрямку пр. М.Бажана в середньому ряду з приблизною швидкістю 60 км/год. Виїхавши на перехрестя з вул. А.Ахматової на зелений миготливий сигнал світлофора, побачив як безпосередньо перед ним відбулось зіткнення автомобілів - «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 та «Форд» д.н.з. НОМЕР_3, а тому він, намагаючись уникнути зіткнення з вказаними транспортними засобами, почав гальмувати та змінювати напрямок руху, однак уникнути зіткнення йому не вдалось, в результаті чого, він зіткнувся передньою частиною свого автомобіля із задньою частиною автомобіля «Форд» під керуванням водія ОСОБА_7 При цьому наголошував, що його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Форд» вже після того, як останній зіткнувся з автомобілем «Шевроле» під керуванням водія ОСОБА_2 і у нього не було технічної можливості уникнути зіткнення.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи, підтримав свої пояснення, надані ним працівникам поліції 22.02.2016 року на місці пригоди, та зазначив, що 22.02.2016 року приблизно о 09 год. 40 хв., він, керуючи автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2, рухався по пр. П.Григоренка в напрямку пр. М.Бажана в м. Києві. Під'їжджаючи до перехрестя з вул. А.Ахматової, виїхав на вказане перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора після чого, перетнувши правосторонню частину вул. А. Ахматової, він був змушений зупинитись перед лівосторонньою частиною вказаної вулиці, оскільки на світлофорі для пішоходів по вул. А.Ахматової вже загорілось червоне світло і автомобілі, що рухались цією вулицею розпочали рух. В цей момент він почув звук гальмування автомобіля і через декілька секунд відчув удар в задню частину свого автомобіля. При цьому зазначив, що ударів нібито було два.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_7 також підтримав свої пояснення, які він надавав на місці пригоди та 08.06.2016 року під апеляційного розгляду справи пояснив, що 22.02.2016 року приблизно о 09 год. 40 хв., він, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_3, рухався по пр. П.Григоренка в напрямку пр. М.Бажана в м. Києві в середньому ряду зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Виїжджаючи на перехрестя з вул. А.Ахматової на зелений миготливий сигнал світлофора, він проїхав лише правосторонню частину вказаної вулиці, оскільки автомобіль, що рухався попереду нього, різко поїхав праворуч, після чого побачив перед собою автомобіль «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2, який зупинився перед лівосторонньою частиною вулиці А.Ахматової. Побачивши вказаний автомобіль приблизно за 10-15 метрів, він також почав гальмувати та хотів об'їхати його з лівої сторони, однак побачивши у дзеркало заднього виду інший автомобіль, не зміг виконати свій маневр та зупинився перед автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2, приблизно за 0,5-1 метр. В цей момент почув звук гальмування транспортного засобу та відчув удар в задню частину свого автомобіля, внаслідок чого його відкинуло на вищезазначений автомобіль «Шевроле», який знаходився перед ним. Як з'ясувалось пізніше цей удар був наслідком зіткнення автомобіля «Шкода» з його автомобілем «Форд», а в подальшому ще й з автомобілем «Шевроле».

Під час апеляційного розгляду справи в судовому засіданні 08.06.2016 року ОСОБА_2 подав заяву про призначення судової автотехнічної експертизи, а тому постановою Апеляційного суду міста Києва від 08.06.2016 року, для встановлення обставин за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода та усунення протиріч, що містяться у поясненнях водіїв - учасників даної пригоди, була призначена судова авто-технічна експертиза, виконання якої доручено експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, у зв'язку з чим провадження по справі зупинено до отримання висновків експертизи.

За результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, 06.02.2017 року до Апеляційного суду міста Києва надійшов висновок експерта №10571/16-52/830/17-52 від 31.01.2017 року, у зв'язку з чим була визначена дата, а саме 02.03.2017 року для продовження судового розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, про що повідомлено учасників судового розгляду.

Проте, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 та його захисники - адвокати Хівріч О.В. та Нікітюк І.В. не з'явились, у зв'язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався, судом вживались заходи для їх виклику, однак останні, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в призначені судові засідання після проведеної автотехнічної експертизи не з'являлись з різних причин, останній раз 16.05.2017 року, а тому, враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку неявкою в судові засідання ОСОБА_4 та його захисників, апеляційний суд визнав за можливе продовжити розгляд справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду даної справи, апеляційним судом встановлено, що 22.02.2016 року о 09 год. 40 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по проспекту П. Григоренка в напрямку проспекту М. Бажана, на перехресті з вулицею А. Ахматової, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_7, який в свою чергу, у зв'язку з великою швидкістю автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, здійснив подальше зіткнення з автомобілем марки «Шевроле» д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

Переглядаючи в порядку ст. 294 КУпАП постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.04.2016 року в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 порушень вимог п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, які стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, не відповідає фактичним обставинам справи і суперечить наявним в матеріалах справи та перевіреним під час її апеляційного розгляду доказам.

Висновок суду першої інстанції спростовується поясненнями учасників даної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та ОСОБА_7, які останні надавали на місці ДТП (а.с. 5, 6) та підтвердили під час апеляційного розгляду справи, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо взаємного розташування транспортних засобів на проїзній частині після їх зіткнення та наявних механічних пошкоджень на автомобілях (а.с. 3), характер і локалізація цих пошкоджень, а також даними, що містяться у висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної екпертизи №10571/16-52/830/17-52 від 31.01.2017 року, проведеної на підставі постанови Апеляційного суду міста Києва від 08.06.2016 року (а.с. 75-81).

Механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди, на якому наполягали водії ОСОБА_2 та ОСОБА_7 повністю відповідає об'єктивним даним, що містяться в матеріалах справи, підтверджується зібраними по справі доказами, в тому числі висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної екпертизи №10571/16-52/830/17-52 від 31.01.2017 року, які спростовують висновок експертного дослідження №0166 (а.с. 28-39), проведеного судовим експертом ОСОБА_9 про відсутність в діях водія ОСОБА_4 невідповідностей вимогам п.п. 10.1, 12.3, 13.1 ПДР України в даній дорожній обстановці та твердження ОСОБА_4 про те, що він, керуючи автомобілем «Шкода», здійснив зіткнення лише з автомобілем марки «Форд», який перед цим зіткнувся з автомобілем «Шевроле» під керуванням водія ОСОБА_2

Так, згідно висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної екпертизи №10571/16-52/830/17-52 від 31.01.2017 року, пошкодження автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням зафіксованої слідової та речової інформації на схемі ДТП, вказують про контактування даного автомобіля з декількома об'єктами, а саме перше деформуюче зусилля від автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_3, діяло на ліву кутову частину автомобіля «Шевроле», а на середню задню частину діяло зусилля від автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджує твердження водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про те, що водій автомобіля «Шкода» - ОСОБА_4, після контактування керованого ним автомобіля з лівою задньою частиною автомобіля «Форд», в подальшому допустив зіткнення з задньою середньою частиною автомобіля «Шевроле».

Отже, враховуючи механізм зближення автомобілів «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 та «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 та їх контактну взаємодію, з технічної точки зору дії водія автомобіля «Шкода» - ОСОБА_4 в даній дорожній обстановці не відповідали вимогам п.п. 13.1 та (або) 2.3б ПДР (а.с. 77-81).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зокрема: пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, (а.с. 4, 5, 6) щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди; дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №351548 від 22.02.2016 року, складеного відносно ОСОБА_4 (а.с. 2), схемі місця ДТП (а.с. 3), на якій зафіксовано місце зіткнення, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині та перелік пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, а також дані, що містяться у висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №10571/16-52/830/17-52 від 31.01.2017 року (а.с. 75-81), які у своїй сукупності дають підстави зробити висновок, що водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобілем «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, а відтак, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_4 п. 13.1 Правил дорожнього руху України та наявності причино-наслідкового зв'язку між цим порушенням та виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а тому оскаржувана постанова судді від 27.04.2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою слід визнати водія автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі відносно ОСОБА_4 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/21/2017 Категорія КУпАП: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.