Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7204/17 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, - за ч.1 ст. 130 КупАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та обрано йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу до прибутку держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 24 серпня 2017 р. в 15 год. 20 хв. в с. Старий Солотвин Бердичівського р-ну, керував автомобілем «ЗАЗ» держ. номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, нестійка хода, різкий запах алкоголю з рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку відмовився.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що в стані алкогольного спяніння не перебував, в той день, алкогольних напоїв не вживав. Відомості, відображені в протоколі щодо різкого запаху алкоголю з порожнини рота та нестійка хода не відповідають дійсності. Це підтверджує відеозапис. Свідки, які наведені в протоколі та нібито підтверджують перебування в стані алкогольного спяніння не є правдивими, оскільки вони взагалі його, ОСОБА_2 не бачили, а пояснення писали зі слів працівників міліції. Зазначає, що не керував автомобілем, автомобіль стояв, а він був недалеко від автомобіля, як підїхали працівники міліції та попросили його проїхати за ними. Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений неправомірно через непроведення такого огляду взагалі. Відеоматеріали з приводу вчинення адміністративного правопорушення судом оглянуті не були, свідки події не допитані. Суд значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду.

В поданих доповненнях до апеляційної скарги представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, вчиненого ним, відповідно до ст.22 КУпАП. Посилається на те, що в судовому засіданні були прослухані пояснення свідка ОСОБА_4, згідно яких останній підписував протокол, пояснення, однак приладу «Дрегер» не бачив, правопорушника бачив здалеку, з ним не спілкувався, пояснити щось про стан, в якому перебував ОСОБА_5, нічого не зміг, інший свідок ОСОБА_6 був присутній, але ОСОБА_2 також не бачив. Посилається не те, що в письмових поясненнях свідок ОСОБА_7 зазначав, що ОСОБА_2 попросив його приїхати та забрати його автомобіль, оскільки в ньому були продукти, що швидко псуються, а сам ОСОБА_2 був в адекватному стані. Додатково захисник стверджує, що ОСОБА_2 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з 21.12.2017 року влаштований на роботу заступником головного інженера КП «Житомирводоканал» та його робота безпосередньо повязана з перевірками з виїздом на місця. Внаслідок дій ОСОБА_2 щодо відмови від проходження огляду на стан спяніння будь-яких шкідливих наслідків не настало, він шкодує, що не пройшов огляд на стан спяніння, не знаючи про наслідки такої відмови, є законослухняним громадянином, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

В судовому засіданні допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 пояснив, що підписував протокол, пояснення, однак приладу «Дрегер» не бачив, правопорушника бачив здалеку, з ним не спілкувався, чи був ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння не знає.

ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали свої доводи та пояснення. Викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просили задовольнити. ОСОБА_5 також пояснив, що працівники поліції зупинили його у звязку з тим, що він не був пристебнутий ременем безпеки, значний час складали постанову про притягнення до відповідальності за дане правопорушення, в подальшому почали вимагати пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі. Оскілки в них не було алкотестеру, однак у звязку з тим, що в його автомобілі були продукти, які швидко псуються, він відмовився від такого огляду, про що шкодує. Разом з тим він не перебував у стані алкогольного спяніння, свідки цього не могли бачити, оскільк до нього взагалі не підходил, ніякої шкоди таким правопорушенням нікому він не спричинив, раніше не притягався до будь-якої відповідальності, тому просив звільнити його від відповідальності за малозначністю такого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, дослідивши доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга з доповненням підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції як на докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, послався на матеріали адміністративної справи, а саме на акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.08.2017 року (а.с.2), який підписаний вищевказаними свідками та жодних зауважень не містить; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.3-4), згідно яких в присутності вказаних свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив апеляційному суду, що лише підписував адміністративний протокол щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, та письмові пояснення, які долучались до протоколу, але приладу «Драгер», за допомогою якого працівниками поліції нібито пропонувалось ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, не бачив, правопорушника бачив здалеку і з ним не спілкувався, а тому сказати чи був останній в стані алкогольного спяніння, не може. Також даний свідок пояснив апеляційному суду, що інший свідок його брат ОСОБА_6 був присутнім під час оформлення матеріалів, але ОСОБА_2 також не бавчив.

З наданих стороною захисту та досліджених апеляційним судом письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що 24.08.2017 року на прохання ОСОБА_2 він приїзжав на місце складання протоколу, щоб відігнати його автомобіль ЗАЗ додому. Прибувши на місце, побачив ОСОБА_2 у тверезому стані. З поліцейськими не спілкувався. За таких обставин, адміністративний протокол від 24.08.2017 року серії БД №088925 щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_6, акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.08.2017 року в частині того, що у ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини є сумнівними та недоведеними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що свідки, які наведені в протоколі, пояснення писали зі слів працівників міліції та не могли бачити його, ОСОБА_2, в стані алкогольного спяніння є обґрунтованими та беруться апеляційним судом до уваги.

Разом з тим, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП перебадчено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння підтверджується згаданими вище протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, показами свідків, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння. Сам правопорушник ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду не заперечив, що відмовився від проходження такого огляду. Тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відповідальності за вказане правопорушення у зв'язку з його малозначністю, обмежившись усним зауваженням, виходячи з наступного

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_2, вчинене ним правопорушення не потягло ніяких суспільно-небезпечних наслідків, шкоди даним правопорушенням будь-чиїм законним інтересам не завдано.

Крім того, при вирішенні питання значимості вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, слід також врахувати вищенаведені обставини, встановлені в ході апеляційного перегляду справи, а саме те, що наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння на час його зупинки працівниками поліції, належним чином доведена не була та не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, врахувати також наведені ОСОБА_2 причини відмови від проходження огляду на стан спяніння, з огляду також на недоведеність того факту, що працівниками поліції правопорушнику пропонувалося проходження такого огляду на місці зупинки за допомогою технічних засобів, а не тільки в медичному закладі.

Усі вказані обставини на думку апеляційного суду суттєво знижують суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_2 правопорушення та дають підстави визнати його малозначним тим більш, що він раніше не притягався до адмінвідповідальності, щиро розраявся у вчиненому.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції зі звільненням ОСОБА_2 від відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 247, 294, КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2017 року щодо нього за ч.1 ст.130 КупАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у звязку з його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: