Номер провадження: 33/785/742/17
Номер справи місцевого суду: 496/682/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участю:

особи, притягнутої

до відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області, від 12 квітня 2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною та необгрунтованою, наводить відповідні доводи, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 12.04.2017 року, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 21.02.2017 року о 21 год. 25 хв. на а/д М-16 в Одеській області, СП-1, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольньго сп'яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративні правопорушення, серії АП2 № 158843, від 21.02.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що 21.02.2017 року вранці випив пляшку пива, проте за кермо транспортного засобу не сідав. При цьому, апелянт зазначає, що протягом дня пив квас, а за кермо сів тільки ввечері.

Проте, такі твердження апелянта спростовуються показниками приладу «Драгер» з показником 1,8 %..

Крім того, із вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 факт вживання алкогольних напоїв та факт скоєння адміністративного правопорушення визнав.

Твердження апеляційної скарги та додаткових пояснень ОСОБА_3К стосовно того, що працівники поліції, на його вимогу, не надали йому сертифікат відповідності, свідоцтво про введення в експлуатацію та свідоцтво про проходження чергової перевірки приладу « DRAGER», апеляційний суд вважає надуманими, виходячи з тих підстав, що ОСОБА_3 особисто зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, що правопорушення визнає і не бажає проходити медичний огляд.

При цьому, ОСОБА_3 надав апеляційному суду сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, що виданий фірмі Drager Safety AG & Co, який засвідчує, що на підставі позитивних державних контрольних випробувань державним комітетом України з питань технічного регулюванння та споживчої політики було затверджено тип засобів вимірюваньної техніки, в тому числі « Газоаналізатор Alcotest 6810».

Крім того, в матеріалах справи міститься сертифікат калібрування Alcotest 6810 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Газоаналізатора Alcotest 6810, яке чинне до 09.12.2017 року, що свідчить про технічну відповідність данного пристрою, що спростовує твердження апеляційної скарги про відсутність відповідної документації, яка дає підстави використовувати Газоаналізатор Alcotest 6810 взагалі, а також зокрема саме той газоаналізатор Alcotest 6810, який був використаний стосовно ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що пояснення свідків по даній справі не можуть бути належними доказами, оскільки викладені не державною мовою.

Проте, на думку апеляційного суду, такі твердження не можуть бути взяті до уваги, оскільки діюче законодавство прямо не забороняє свідками надавати пояснення російською мовою, а сам ОСОБА_3 не стверджував, що не розуміє російської мови і не розуміє наданих свідками пояснень.

Між тим, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу посилання ОСОБА_3 на те, що обидва пояснення свідків були заповнені однією особою на попередньо надрукованому невідомими особами бланку, який не є зразком документу, відповідно до законодавства України.

При цьому основний текст пояснень виготовлений за допомогою принтеру, і є ідентичним, а заповненою «від руки» є лише незначна частина тексту, що стосується особистих відомостей понятих.

Такі пояснення викликають обгрунтовані сумніви в їх достовірності і тому не можуть бути покладені в основу рішення суду про визнання особи винуватою у вчинені правопорушення.

Крім того, з протоколу про адміністративні правопорушення, серії АП2 № 158843, від 21.02.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, що і стало підставою для складання протоколу, з посиланням на порушення ОСОБА_3 п.2.9 ПДР.

Між тим, оскарженою постановою Біляївського районного суду Одеської області, від 12.04.2017 року, ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності не за те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а за те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що являє собою іншу обєктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, оскаржена постанова не містить відомостей про те, в чому саме проявлялися ознаки алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, визначені в Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування оскарженої постанови Біляївського районного суду Одеської області, від 12.04.2017 року, та прийняття нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_3 винним в тому, що він, 21.02.2017 року о 21 год. 25 хв. на а/д М-16 в Одеській області, СП-1, в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем НОМЕР_1, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, враховуючи час складання протоколу 21.02.2017 року, і ті обставини, що правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не є триваючим, строк накладення адміністративного стягнення почався 21.02.2017 року і тривав 3 місяці, тобто до 21.05.2017 року включно.

Таким чином на час розгляду апеляційної скарги апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, скінчився.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є обставиною яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.247 п.7 КУпАП, згідно з якою провадження в справі про адміністративне правопо рушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2, на підставі ст.247 п.7 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області, від 12 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ((підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4