Провадження № 3/522/7441/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши за участю прокурора Острік О.В. адміністративні матеріали, що надійшли з відділу Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, працюючої головним спеціалістом відділу організаційно-правової роботи та взаємодії з навчальними, медичними закладами управління розвитку, планування та організаційно-фінансового забезпечення Департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації, зареєстрованої та проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу організаційно-правової роботи та взаємодії з навчальними, медичними закладами управління розвитку, планування та організаційно-фінансового забезпечення Департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації, державний службовець 9-го рангу категорії «В», не своєчасно подала за місцем роботи декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

Так, службові особи зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Відповідно до внесених змін до Закону в 2017 році термін подачі декларації за 2016 рік продовжено до 01 травня. Відповідно до розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 від 21.04.2017 № 455/к-2017, ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу організаційно-правової роботи та взаємодії з навчальними, медичними закладами управління розвитку, планування та організаційно- фінансового забезпечення Департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації, з окладом згідно штатного розпису, тобто у відповідності до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є державним службовцем, на якого поширюється дія цього закону.

Відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного спеціаліста відділу організаційно-правової роботи та взаємодії з навчальними, медичними закладами управління розвитку, планування та організаційно-фінансового забезпечення Департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації віднесено до посади категорії «В» державної служби.

24 жовтня 2005 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця, ознайомившись з попередженням про спеціальні обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження, встановлені Законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції». На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 зобовязана подати електрону декларацію у строк до 01 травня 2017 року.

Проте ОСОБА_1 в порушення ч.1 ст. 45 Закону, несвоєчасно подала електрону декларацію за 2016 рік, а саме 03.05.2017. Відповідно повідомлення НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Реєстру.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, будучи головним спеціалістом відділу організаційно-правової роботи та взаємодії з навчальними, медичними закладами управління розвитку, планування та організаційно-фінансового забезпечення Департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації, державним службовцем 9-го рангу, категорії «В» порушуючи вимоги встановлені ч. 1 ст. 45 Закону, вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в інкримінаованому правопорушенні не визнала та пояснила, що ст.172-6 ч.1 КУпАП розглядає порушення вимог фінансового контролю, як правопорушення, посилаючись на положення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», та внесених змін до Закону стосовно продовження строку подання декларації до 01 травня 2017 року. Але, ч.4 ст.45 Закону вказує, що декларант має право протягом 7 днів, з моменту подання декларації, надати виправлену, або уточнюючу декларацію. Таким чином законодавець встановив, що фахівці НАЗК, юридично приймають інформацію, як остаточну, виключно після семі днів з дня подання декларації.

Приймаючи до уваги той факт, що вона подала декларацію, з запізненням на 2 дні, її дії ніяким чином не можуть вважатися корупційним правопорушенням, оскільки не є такими, що заважали б, або унеможливлювали виконання співробітниками НАЗК своїх функцій, щодо здійснення фінансового контролю за логікою та суттю розділу VII Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того ч.5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», визначає перелік посадовців, на яких не поширюються вимоги саме розділу VII Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції».

До таких категорій відносяться і співробітники, що здійснюють свою основну діяльність у сфері охорони здоровя, (за виключенням керівників закладів та установ). Що підтверджено даними класифікатора видів діяльності, згідно яких Департамент охорони здоровя здійснює свою діяльність саме у галузі охорони здоровя.

Таким чином, приймаючи до уваги положення ч.5 ст.45 Закону, функція фінансового контролю не розповсюджується на таку категорію співробітників, в тому числі і на неї.

Виходячи з цього, застосування до неї норми ст. 172-6 КУпАП. - є безпідставним.

Прокурор Острік О.В. в судовому наполягала на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вислухавши пояснення ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 172-6 ч.1 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Проте, відсутність технічних умов свідчить про поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації до реєстру, а тому суд приходить до висновку про відсутність в її діях обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу організаційно-правової роботи та взаємодії з навчальними, медичними закладами управління розвитку, планування та організаційно-фінансового забезпечення Департаменту охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації не своєчасно подала за місцем роботи декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до вимог п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» .

Однак, згідно пояснень самої ОСОБА_1, вона не мала наміру ухилитися від подачі до реєстру декларації, оскільки подала її з запізненням на 2 дні, що узгоджується з вимогами ч.4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин, суд вважає, що твердження про скоєння ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ґрунтується на припущеннях та недопустимих доказах.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду, в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях обєктивної сторони, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно приписів ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 виконала всі дії відповідно до вимог ч.4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчать документи долучені до справи, суд не вбачає в її діях ознак корупційного правопорушення та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, що тягне закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.172-6 ч.1 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності - звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси С.М. Кічмаренко

05.12.2017