АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/821/17 Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І. В.
Провадження № 33/790/542/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника Козуба О.І., прокурора Радіонова С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, депутат Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області VII скликання, мешканець с. Кутузівка Харківського району Харківської області, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займаючи посаду депутата VII скликання Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області та члена комісії з аграрних питань і охорони навколишнього середовища Кулиничівської селищної ради VII скликання 19.04.2016 року порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судову постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а висновки суду є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Козуба О.І. на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення прокурора Радіонова С.А. проти задоволення апеляційної скарги,вивчивши матеріали справи,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, між іншим, вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на письмові пояснення свідків, які наявні в матеріалах справи (а.с. 70, 73, 76).

Проте, ці пояснення долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та зазначені як пояснення депутатів (а.с.5), однак оглянувши ці пояснення суд апеляційної інстанції вбачає що це лише незавірені належним чином ксерокопії цих пояснень, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Також, в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій свідок ОСОБА_3 пояснила, що відібрала письмові пояснення у інших депутатів Кулиничівської ради та надала їх до суду.

Суд першої інстанції долучив ці пояснення до матеріалів справи.

Однак, згідно чинного законодавства, свідок у справі про адміністративне правопорушення не наділений правом збирання доказів по справі.

Між тим, суд першої інстанції (а.с.134,135) встановив, що ОСОБА_1 прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимогу щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, хоча в першому абзаці мотивувальної частини постанови встановив що ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином суд допустив взаємовиключні висновки.

Однак, згідно з п.2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на їх пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ч.1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»: «Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у містах ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання».

Дійсно, ОСОБА_1.19.04.2016 року приймав участь у голосуванні як депутат Кулиничівської селищної ради, що свідчить про вчинення ним саме дії, однак цим самим він скористався наданим йому правом Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», тобто брати участь у роботі ради, скористався ухвальним голосом з усіх питань, що розглядались на даному засіданні сесії Кулиничівської селищної ради.

Проте, Кулиничівська селищна рада є колегіальним органом, в якому рішення приймається шляхом відкритого або таємного голосування депутатами на пленарному засіданні відповідно до більшості голосів.

В даному випадку ОСОБА_1 рішення одноособово не приймав, а тому висновок суду першої інстанції про це є помилковим.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП чітко регламентує відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким, чином законодавець відмежував дії від прийняття рішення як окремі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

На вищенаведене суд першої інстанції та посадова особа що складала протокол про адміністративне правопорушення уваги не звернули.

Посадова особа що складала протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2017 року (а.с.1-7) зазначила в ньому що ОСОБА_1 «вчинив дії, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів» допустивши таким чином взаємовиключні висновки.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст.256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Данні права в протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення ОСОБА_1 не роз'яснені.

Таким чином при складенні протоколу порушено процесуальні права ОСОБА_1

Згідно до вимог ст.256 КУпАП в протоколі зазначаються прізвище,ім'я, по батькові особи, яка складала протокол, а не ініціали.

Судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення таким чином не виконано вимоги п.2 ст.278 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, допущену неповноту та однобічність судового розгляду і допущені та не усунуті протиріччя, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Обставини що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко