П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2017 Справа №607/5479/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді директора приватного підприємства «Верховина-Тер», інд. код.: НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №19-01-60/119 від 21.04.2017р., громадянин ОСОБА_1 працюючи на посаді директора приватного підприємства «Верховина-Тер» з 01 листопада 2014 року, притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, а саме,

-всупереч вимогам частини 4 статті 115 КЗпП України та статті 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата працівникам підприємства за час відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до її початку. Так, сторожу ОСОБА_2 надано основну щорічну відпустку тривалістю 24 календарні дні з 05.09.2016 року по 28.09.2016 року (наказ від 01.09.2016 року №05-К/2016), а заробітну плату за час відпустки 1173,03 грн. виплачено частинами: 01.09.2016 року 1068,30 грн., а 19.09.2016 року 106,11 грн.;

-в порушення вимог частини 1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належать працівникові у день звільнення не проводиться. Зокрема, ОСОБА_3Т наказом від 31.12.2016 року № 06-К/16 звільнений з роботи 31.12.2016 року, в день звільнення працював, а належні йому кошти виплачено 04.01.2017 року.

-усупереч вимогам частини 1 ст.117 КЗпП України, звільненому ОСОБА_3 середній заробіток за дні затримки не виплачено. Порушення є триваючим оскільки вищевказана виплата надень перевірки не проведена.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненому адмінправопорушенні не визнав, мотивуючи тим, що відпустку сторожу ОСОБА_2 надано тривалістю 24 календарні дні з 05.09.2016 року по 28.09.2016 року. За даний період нараховані відпускні за час відпустки у розмірі 1173,03 грн., які виплачені 01.09.2016 року 1068,30 грн., та вирахувано 17,60 грн. військового збору та 87,13 ПДФО. 19.09.2016 року ОСОБА_2 нараховано аванс за 2 робочих дні (1,2 числа) - 131,82 грн., з яких виплачено 106,11 грн. та вирахувано 1,98 грн. військового збору та 23,73 ПДФО. Щодо працівника ОСОБА_3, то 31.12.2016 року він працював останній робочий день, який випав на суботу. Оскільки останній заяву на компенсацію написав 31.12.2016р., а виплатити кошти при звільнені в пятницю було не можливо тому що ОСОБА_3 того дня не працював, а з 31.12.2016р. по 03.01.2016р. у банку були вихідні, тому усі виплати були здійснені в перший робочий банківський день 04.01.2017 року.

В судовому засіданні представник Управління держпраці у Тернопільській області вважає, що в діях директора приватного підприємства «Верховина-Тер» ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП та просить притягнути його до відповідальності за порушення трудового законодавства.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях директора ПП «Верховина-Тер» не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 КУпАП, а тому адміністративну справу відносно нього слід закрити. До такого висновку суд прийшов у результаті дослідження матеріалів адміністративної справи та доданих особою копій відповідних документів.

Судом досліджено Рахунково-платіжні відомості за вересень-жовтень 2016 року та відомість на виплату грошей №вт-0000021 за вересень 2016р. Як вбачається із досліджених матеріалів справи, відпустку сторожу ОСОБА_2 надано тривалістю 24 календарні дні з 05.09.2016 року по 28.09.2016 року. За даний період нараховані відпускні за час відпустки у розмірі 1173,03 грн., які виплачені 01.09.2016 року у розмірі 1068,30 грн. та з яких вирахувано 17,60 грн. військового збору та 87,13 ПДФО. 19.09.2016 року ОСОБА_2 нараховано аванс за 2 робочих дні (1,2 числа) - 131,82 грн., з яких виплачено 106,11 грн. та вирахувано 1,98 грн. військового збору та 23,73 ПДФО.

З огляду на наведені обставини, в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки», щодо порушення строків виплат заробітної плати сторожу ОСОБА_2 перед відпусткою.

Окрім того, в протоколі №19-01-60/119 від 21.04.2017р. вказано порушення вимог ч.1 ст.116 та ч.1 ст.117 КЗпП України, щодо не виплата всіх сум, що належать працівникові у день звільнення, оскільки ОСОБА_3Т був звільнений з роботи 31.12.2016 року, в день звільнення працював, а належні йому кошти виплачено 04.01.2017 року, а середній заробіток за дні затримки не виплачено.

Зазначені факти не підтверджені даними матеріалів справи та повністю спростовуються наявним в матеріалах доказами. Зокрема, охоронець ПП «Верховина-Тер» ОСОБА_3 23.12.2016 року написав заяву на звільнення за власним бажанням з 31.12.2016 року. Наказ про звільнення ОСОБА_3 за №06.-К/16 був виданий 31.12.2016 року. Як пояснив ОСОБА_1, останній робочий день який припав на суботу ОСОБА_3 Оскільки останній заяву на компенсацію написав 31.12.2016р., а виплатити кошти при звільнені в пятницю було не можливо, оскільки ОСОБА_3 того дня не працював. Також згідно інформаційного листа АТ «ОСОБА_4 Аваль», банківська установа з 31.12.2016р. по 03.01.2016р. не працювала та не здійснювала банківські опе6рації у звязку із вихідними та святковими днями, а з 04.01.2017 року обслуговування клієнтів здійснювалося у звичному режимі.

З наведеного вбачається, що в силу обєктивних обставин (вихідні у банківській установі, в які не здійснювались банківські операції) виплати працівнику ОСОБА_3 були здійсненні за першої ж можливості, а саме в перший робочий банківський день - 04.01.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП, особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно норми ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, обовязковими елементами складу адмінправопорушення, необхідними для притягнення особи до адмінвідповідальності є його субєкт та вина особи у вчиненні адмінправопорушення.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що підприємством та зокрема його директором (посадовою особою) ОСОБА_1, при наданні відпустки та здійсненні виплати коштів працівнику ОСОБА_2 та вивільненні працівника ОСОБА_3, дотримано вимог діючого законодавства про працю у відповідності до поданих заяв та вчасно та у повному обсязі виплачено належні кошти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного порушення, оскільки матеріалами справи доводиться відсутність в діях директора приватного підприємства «Верховина-Тер» вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а тому адміністративну справу слід закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 41, 247, 251, 252, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення №19-01-60/119 від 21.04.2017р. закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_5