1Справа № 335/305/17 3/335/171/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 492507, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року, о 16 годині 50 хвилин, в м. Запоріжжя в районі бул. Шевченка, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ «110307», державний номер НОМЕР_1, у стані наркотичного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судові засідання, призначені на 26 січня 2017 року, 22 лютого 2017 року ОСОБА_1 не зявився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому у відповідності до ст. 268 КУпАП, справу можливо розглянути у відсутності правопорушника на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.130 КпАП України керування транспортними засобами особами встані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Пунктом 2.9 «а»Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 492507 від 26 грудня 2017 року, направленням на огляд водія ОСОБА_1 до медичного заклдау з метою виявлення ознак спяніння від 26 грудня 2016 року, висновком лікаря Комунального закладу «Обласний наркологічний диспансер» від 26 грудня 2016 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння, рапортом поліцейського Вознесенівського МВ Управління поліції охорони Запорізької області, актом огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 26 грудня 2017 року, довідкою відділу адміністративної практики УПП в м. Запоріжжі, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року, згідно якої встановлено факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України є доведеним, його вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КпАП України як повторне вчинення ним протягом року порушення, визначеного у частині першій ст. 130 КпАП України, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Як вбачається із санкції ч. 2 ст. 130 КпАП України, у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КпАП України на правопорушника накладається: як основне, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, так і додаткове стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт.

З правової позиції викладеної у пункті 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» платне вилучення транспортного засобу може бути і є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 5 ст. 121, ч.2 ст. 130 КпАП України. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Згідно даних Управління патрульної поліції та протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль ЗАЗ «110307», державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_2

Таким чином, враховуючи обставини встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавленняправа керування транспортними засобами у межах санкції ст. 130 ч. 2 КпАП України без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 8, 23, 27, 34, 35, 130, 283, 284 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: К.В.Гашук