Справа №336/6336/17,
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Карабак Л.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, місце роботи: директор ТДВ «СК "Мотор-Гарант», місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії №08-07-648/0097, складеного 31.10.2017 року, ОСОБА_1 31.10.2017 року під час виконання посадових обовязків, відповідно до п.2.18 посадової інструкції, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Вересаєва, буд.3, допустив порушення законодавства про працю, які оформлені актом перевірки № 08-07-648/0357 від 31.10.2017 року, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме: під час інспекційного відвідування встановлено, що в ТДВ «СК «Мотор-Гарант»» працівників не допускають до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом керівником підприємства. Проте, інспекційним відвідуванням встановлено, що працівників допускають до роботи без повідомлення Державної фіскальної служби щодо прийняття їх на роботу в Порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Так, порушення встановлено щодо працівника: ОСОБА_2 Наказом від 13.02.2017 р. № 11-к - ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 13.02.2017 р. Відповідно до табелю обліку використання робочого часу за лютий 2017 р ОСОБА_2 допущений до роботи з 13.02.2017 р. Станом на 31.10.2017 р. повідомлення щодо прийняття її на роботу до Державної фіскальної служби, не подане. Порушення є триваючим, яке встановлено 31.10.2017 р., чим порушені вимоги ч.3 ст.24 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав письмові заперечення по суті протоколу про адміністративне правопорушення, за змістом яких свою вину не визнав. Так, пояснив, що порушення, засвідчене в протоколі, встановлено щодо працівника ОСОБА_2, який був Наказом №11-к від 13.02.2017 року прийнятий на роботу з 13.02.2017 року за сумісництвом. ОСОБА_2 допущений до роботи 13.02.2017 року. Станом на 31.10.2017 року повідомлення щодо прийняття його на роботу до Державної фіскальної служби не подане.

Відповідно до приписів пункту 2.3. посадової інструкції провідного спеціаліста з питань кадрової роботи ТДВ «СК «Мотор - Гарант», в коло його обов'язків входить оформлення прийому, переведення та звільнення робітників у відповідності з трудовим законодавством. Повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу входить в коло посадових обов'язків провідного спеціаліста з питань кадрової роботи ТДВ «СК «Мотор - Гарант». В період з 19.10.2011 року по 06.10.2017 року посаду провідного спеціаліста з питань кадрової роботи ТДВ «СК «Мотор-Гарант» обіймала ОСОБА_3, яка 06.10.2017 року була звільнена за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

При цьому, ОСОБА_1 став до виконання обов'язків директора ТДВ «СК «Мотор-Гарант» з 11.04.2017 року на підставі наказу №31-к. На день прийняття на роботу ОСОБА_4 виконуючим обов'язки директора ТДВ «СК «Мотор - Гарант» був ОСОБА_5. Отже, на день прийняття на роботу ОСОБА_2 ОСОБА_1 не обіймав посаду в.о. директора ТДВ «СК «Мотор-Гарант». Додатково зауважив ОСОБА_1, що вживає всіх заходів для упорядкування системи організації кадрової роботи. На даний час правопорушення, зазначене у протоколі № 08-07-648/0097 від 31.10.2017 року, усунуто.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності наявні докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, виходячи з такого.

Ч.1 ст. 41 КУпАП встановлено декілька окремих складів адміністративного правопорушення, зокрема, відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплату їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Порушення, засвідчене в протоколі, виявлено щодо працівника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який наказом директора ТДВ "СК "Мотор-Гарант" ОСОБА_5 №11-к від 13.02.2017 року прийнятий на роботу з 13.02.2017 року за сумісництвом. ОСОБА_2 допущений до роботи 13.02.2017 року.

В протоколі помилково зазначено про те, що правопорушення є триваючим, із посиланням на ч.3 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», що не відповідає дійсності.

Так, саме ч.3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тобто цією нормою прямо повязано декілька умов допуску працівника до роботи, а саме: укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Тому адміністративне правопорушення, виявлене головним державним інспектором ГУ Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_6, не є триваючим, виявлено 31.10.2017 року.

Слід зауважити, що нормою статті 24 ЗУ «Про оплату працю», як це помилково відображено в протоколі, не охоплюється зазначене порушення.

Відповідно до протоколу від 31.10.2017 року інспекційним відвідуванням встановлено, що працівників допускають до роботи без повідомлення Державної фіскальної служби щодо прийняття їх на роботу в Порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Ця обставина щодо неодноразового порушення вимог законодавства про працю не підтверджена належними письмовими доказами, є необгрунтованою.

Крім того, як це підтверджено наданими ОСОБА_1 письмовими доказами, він призначений на посаду виконуючого обовязки директора ТДВ «СК «Мотор-Гарант» з 11.04.2017 року на підставі наказу № 31-к від 11.04.2017 року. Тобто на час прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 (13.02.2017 року) ОСОБА_1 не був відповідальним за дотримання законодавства про працю на підприємстві.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини справи, які знайшли своє відображення у протоколі, не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року. Відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

На підставі вищезазначеного справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 41, 247, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення (Рішення Конституційного Суду України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Л.Г. Карабак

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік