Справа № 163/2822/16-п Провадження №33/773/31/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Крижановської О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника митниці на постанову Любомльського районного суду від 17 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає АДРЕСА_1, страхового агента НАСК «Оранта» (м.Любомль Волинської області), РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 31.07.1996 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень, провадження у справі за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 18.10.2016 року приблизно о 04 год. 40 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, товар, який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вазі, а саме, ґрунтову фрезу з маркуванням «МН 180 RKS» вагою 59,7 кг, вартістю 13152,18 грн., чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставилося у вину те, що вона, при тих же обставинах, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху "зелений коридор", як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції заступник начальника митниці в апеляційній скарзі вказує на те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки дана кваліфікація, за наявності в її діях порушення ст.471 МК України, є фактично одночасною. Просить постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винною у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України з накладенням відповідного стягнення.

Перевіривши доводи скарги, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.471 МК України є вірною.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повній мірі при прийнятті рішення.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із пояснень ОСОБА_2, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона повідомила інспектору митниці про переміщуваний ним товар та пред'явила на нього Такс Фрі, тобто вчинила усне декларування свого товару.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що об'єктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_2, яка за формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявила про його переміщення, вказує лише на порушення останньою порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу заступника начальника митниці залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 17 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 05.01.2017р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай