Провадження № 33/780/42/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 10.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1, водія ОСОБА_2, його представника - адвоката Білоуса О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року, якими справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,

визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 копійок,

в с т а н о в и в:

Суддя у постанові зазначив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 029043 від 26 листопада 2016 року, 26 листопада 2016 року водій ОСОБА_2 о 15 годині 20 хвилин на автодорозі Київ - Одеса в лівій крайній смузі, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував безпечної швидкості та дорожньої обстановки, та не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно постанови судді, 26 листопада 2016 року ОСОБА_1 о 15 годині 20 хвилин на автодорозі Київ-Одеса, 17 км +600 м, в напрямку м. Одеса, керуючи автомобілем НОМЕР_2, виконуючи поворот ліворуч для розвороту завчасно не зайняв смугу для розвороту при перестроюванні в зв'язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановами судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, яким його визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., відносно ОСОБА_2 провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати; прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувані рішення є незаконними та передчасними, належним чином невмотивованими, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не ґрунтуються на доказах та вимогах закону. Розгляд проведено не об'єктивно та упереджено, судом першої інстанції безпосередньо не досліджено докази, допущено порушення цілої низки вимог закону. Зокрема, звертає увагу на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки з наданих ним чітких та однозначних пояснень слідує, що він, рухаючись на автомобілі НОМЕР_3 дотримувався всіх встановлених правил дорожнього руху. На думку апелянта, з огляду на гальмівний шлях та силу удару, він дійшов висновку про велику швидкість руху іншого водія перед зіткненням, а також недотримання ОСОБА_2 безпечної дистанції, що і підтверджено працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення АБ2 №029043 від 26 листопада 2016 року. Окрім того зазначає, що суд неправомірно та безпідставно послався на пояснення свідка ОСОБА_4, оскільки дана особа не була свідком даного ДТП і відомості про неї не зазначені у процесуальних документах працівників поліції. Окрім того, на думку ОСОБА_1, судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що місце ДТП знаходиться у зоні дії дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.» та 1.39 «Інша небезпека (аварійно-небезпечна ділянка»), проте, в порушення вимог законодавства, вказані знаки не було відображено працівниками поліції у схемі ДТП, а тому вона не відповідає дійсності.

Заслухавши думку ОСОБА_1, який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку ОСОБА_2 та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.4 вищевказаних правил визначено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як пояснив суду ОСОБА_1, 26.11.2016 року о 15 годині 20 хвилин він, керуючи автомобілем «SUBARU» виїжджав на автодорогу Київ - Одеса. Оскільки йому необхідно було розвернутися в бік міста Києва, він почав зміщуватися вліво в смугу для розвороту. В цей час був щільний рух, його не пропускали, а тому він змістився вліво і виїхав по великому радіусу на розворот перед автомобілями, які стояли в смузі для розвороту і зупинився. При цьому задня частина його автомобіля залишилася на лівій смузі руху. В цей час відчув удар в його автомобіль. Вважає винним у ДТП водія «SKODA OCTAVIA», оскільки той рухався з перевищенням швидкості. Не заперечує також що і він в якійсь мірі порушив ПДР.

Водій ОСОБА_2 суду пояснив, що він 26.11.2016 року рухався на автомобілі «SKODA OCTAVIA» по автодорозі Київ - Одеса в бік м. Біла Церква в лівій смузі руху. Раптово з правої смуги руху перед ним виїхав автомобіль «SUBARU», який мав намір здійснити розворот в бік м. Києва та виїхав перед автомобілями, які стояли на розворот і зупинився таким чином, що задня частина його автомобіля залишилася на смузі його руху. Оскільки маневр водій здійснив душе швидко, практично пересікаючи смугу руху, він не встиг загальмувати, в результаті чого відбулося зіткнення. Дану ситуацію бачив свідок ОСОБА_4, який також стояв у смузі для розвороту.

Свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснив, що 26.11.2016 року їх автомобіль НОМЕР_4 стояв у смузі для розвороту на автодорозі Київ - Одеса в бік міста Києва. В цей час автомобіль «SUBARU» почав перетинати по діагоналі автодорогу і в порушення ПДР України хотів виїхати на розворот не зі смуги для розвороту, а з крайньої лівої смуги для руху і в цей час в задню частину автомобіля в'їхав автомобіль «SKODA OCTAVIA».

Відповідно до схеми ДТП від 26 листопада 2016 року, автомобіль НОМЕР_1 має наступні пошкодження: ліва та права передня фара, капот, передній бампер, ліве крило, передня решітка, акумулятор, радіатор; автомобіль НОМЕР_2, має наступні пошкодження: ліве заднє крило, задній бампер, задня кришка багажника, глушник /а.с. 5/.

Вказані пошкодження відповідають протоколу про адміністративне правопорушення АБ2 № 029042 /а.с. 3/ та схемі дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, розташуванню автомобілів на ній.

В суді встановлено, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог п.10.4 ПДР України виконуючи поворот ліворуч для розвороту, завчасно не зайняв смугу для розвороту при перестроюванні.

Таким чином, вказані в апеляційній скарзі обставини, не підтверджуються матеріалами справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанови судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року, якими справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон