Номер провадження 3/521/189/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гарський О.В., з секретарем Бутовою К.І., розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії АП2 № 023960 від 23.11.2016 року, серія АП2 № 009052 від 23.11.2016 року, серія АП2 № 009051 від 23.11.2016 року, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Одесі, у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, маючого вищу технічну освіту, не працюючого, що мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 28 та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 04.11.2016 року о 00 годині 05 хвилини за адресою: м. Одеса, вул. Ген.Петрова, 5, керував не зареєстрованим в установленому законом порядку автомобілем «ОСОБА_2 Черокі», з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. Знаходячись у МКЛ № 1 від здачі матеріалу на виявлення алкоголю категорично відмовився /Довідка № 01-83/1815 від 18.11.2016 року/.

Крім того, в порушенні п. 2.4 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції, ОСОБА_1 сівши за кермо автомобілю намагався переховуватись від працівників поліції та не виконав вимогу співробітників поліції про зупинку транспортного засобу, яку подали співробітники поліції, продовживши рух та в порушенні п.п. 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та скоїв зіткнення з деревом. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

По даним фактам співробітниками поліції у відношенні ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії АП2 № 023960 від 23.11.2016 року, серія АП2 № 009052 від 23.11.2016 року, серія АП2 № 009051 від 23.11.2016 року за ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини, що він на вимогу співробітників поліції не зупинився, оскільки вважав, що його зупинили безпідставно, після чого не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з деревом. Разом з тим, будь-яких пояснень, щодо факту скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній надавати відмовився.

Дослідивши протоколи та додані до них матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності його дії суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, ст. 124 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння; невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу; порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні свідок інспектор поліції ОСОБА_3 показав, що він складав протоколи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі матеріалів зібраних слідчим та представниками патрульної поліції. На місці скоєння правопорушень ОСОБА_3 присутній не був. На додаткові питання ОСОБА_3 пояснив, що в установленому законом порядку був наданий запит до КУ «Міська клінічна лікарня № 11», відповідно до відповіді на який встановлено, що ОСОБА_1 від надання матеріалу на встановлення алкоголю відмовився.

Згідно п.п. 2.5, 2.4, 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визнання стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин; на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306; водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серія серії АП2 № 023960 від 23.11.2016 року, серія АП2 № 009052 від 23.11.2016 року, серія АП2 № 009051 від 23.11.2016 року; висновком слідчого Бірюкова Є.О. від 04.11.2016 року; протоколом огляду місця ДТП від 04.11.2016 року; схемою ТДП від 04.11.2016 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 04.11.2016 року, ОСОБА_1 від 23.11.2016 року; рапортом ІПП від 04.11.2016 року; довідкою КУ «Міська клінічна лікарня № 11» від 04.11.2016 року; листом КУ «Міська клінічна лікарня № 11» від 18.11.2016 року; відеозаписами.

Суддя вважає, що матеріалі справи про адміністративні правопорушення зібрані співробітниками поліції в повному обсязі та місять всі необхідні дані, що підтверджують факт вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 124 КУпАП водієм ОСОБА_1

Відеозаписи, що надані співробітниками поліції та які дослідженні в судовому засіданні, обєктивно підтверджують факт знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, під час зупинки його співробітниками поліції в стані алкогольного спяніння /не стійка хода, висловлювання, емоційний стан/.

Крім того, залишення ОСОБА_1 місця зупинки транспортного засобу свідчить про спробу ухилення водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння та перебування особи у стані алкогольного спяніння, що в подальшому призвело до дорожньо-транспортної пригоди з його участю.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 36 КпАП України, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до санкції ст. 122-2 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу у розмірі девяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортних засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до санкції ст. 124 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність суддею при розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, особу водія ОСОБА_1, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою адміністративного стягнення для останнього буде адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 320 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 9-11, 23, 33, 36, 40-1, 122-2, 124, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, СУДДЯ, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-2, 124 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень 00 копійок (Отримувач коштів: УК у місті ОСОБА_6/Малиновський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38016923; банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО): 828011; рахунок отримувача: 0007; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу судовий збір за постановою про накладення адміністративного стягнення, Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: ОСОБА_6