Справа № 463/1097/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/578/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1, на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 24 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 24.02.2017р. о 00 год. 15 хв. на вул. Пасічній, 54в м. Львові керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 24 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді прийнята з порушенням вимог КУпАП. Зокрема, розгляд справи відбувся у його відсутності, про час та місце судового засідання судом він не повідомлявся, а про прийняте рішення йому стало відомо 21.04.2017 року, коли він отримав постанову судді.

Як зазначає ОСОБА_2, з висновком технічного пристрою - газоаналізатора «Drager» він не був згідний, так як алкоголю не вживав і на прохання поліції пройти медичний огляд стану сп'яніння в найближчому медичному закладі йому було відмовлено.

На його переконання, протокол про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2017 року серії БР№159883 відносно нього працівниками поліції сфальсифіковано, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Заслухавши ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясуванняобставин кожної справи, на підставі досліджених та перевірених судом доказів.

Перевіривши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що суддя районного суду, всебічно й повно дослідивши усі обставини справи, зробив вірний висновок про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який ґрунтується на сукупності зібраних та перевірених судом доказів.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2017 року серія БР№159883 (а.с.2), 24 лютого 2017 року о 00 год. 15 хв. на вул.Пасічній, 54, у м.Львові, ОСОБА_2 керував в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом ВАЗ 2107 з н.з. НОМЕР_2. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Даний протокол підписаний ОСОБА_2 без жодних зауважень.

Відповідно до результатів проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 (а.с.1) у ОСОБА_2 виявлено стан алкогольного сп'яніння - 1,31‰ .

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), огляд проводився у зв'язку з виявленими у ОСОБА_2 такими ознаками як: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. За результатами проведеного огляду ОСОБА_2, з якими погодився останній, про що свідчить його підпис у відповідній графі акта, проба позитивна - 1,31‰.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, такі були присутніми при проходженні ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager, результат якого позитивний 1,31‰.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується вина ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим останній порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Щодо покликань апелянта про те, що він не погоджувався із результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп'яніння, то такі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами - протоколом про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2017 року серія БР№159883 та актом огляду на стан сп'яніння, які підписані ОСОБА_2 без жодних зауважень та заперечень.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про те, що 12 лютого 2017 року відносно нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, на який покликається суддя в оскаржуваній постанові, то такі є слушними, однак розцінюються апеляційним судом як технічна описка в даті складеного протоколу, така не вплинула правильність висновків судді першої інстанції й не є істотною, яка б тягнула за собою зміну чи скасування судового рішення.

З огляду на це, замість помилково вказаної дати протоколу про адміністративне правопорушення від «12 лютого 2017 року» в мотивувальній частині постанови слід вважати вірним дату «24 лютого 2017 року».

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про фальсифікацію протоколу працівниками поліції є безпідставними, з огляду на те, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, й така обставина не встановлена апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

При визначенні виду й розміру адміністративного стягнення ОСОБА_2 суддя місцевого суду дотримався вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність, особу правопорушника, ступінь його вини, та обрав таке у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи вищенаведене, оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, що свідчать про порушення суддею вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненомуправопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 24 березня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Вважати вірною у мотивувальній частині постанови судді дату протоколу «від 24.02.2017 року» замість помилко вказаної «від 12.02.2017 року».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк