Провадження № 33/779/55/2017
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Цією ж постановою з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що він своєчасно подав скаргу, разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Вирішуючи питання щодо прийняття апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Водночас, законодавець встановив, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявляє відповідне клопотання з обґрунтуванням причин пропуску такого строку.

Отже, законом чітко передбачені певні строкові обмеження для подачі апеляційної скарги та процедуру поновлення строку.

Так, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин.

Поважність причин пропуску має довести апелянт, котрий заявив таке клопотання.

Поважними причинами можуть бути визнані: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу, або інші причини, які унеможливили своєчасне звернення до суду.

Вказаний перелік причин не є вичерпним.

16.01.2017 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на постанову судді від 06.12.2016 року.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянтом фактично не зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді. Апеляційна скарга містить лише посилання на те, що постанову суду він отримав 09.01.2017 року звичайним поштовим відправленням, та, на думку апелянта, останній день оскарження припадає на 19.01.2017 року, а тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги він не пропустив.

Вказане клопотання про поновлення строків неможливо визнати обґрунтованим, так як апелянт не вказує, чи був він належним чином повідомлений про час розгляду справи, коли отримав повідомлення про розгляд справи.

Вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можливо визнати поважними, оскільки до поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень слід віднести обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Відповідно до норм діючого законодавства, початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді є день винесення постанови.

Посилання апелянта на несвоєчасне отримання ним копії постанови судді, як на підставу вважати його апеляційну скаргу такою, що подана в строк, безпідставне, оскільки вказаний апелянтом порядок щодо рахування 10-денного терміну з дня отримання постанови міститься у ст. 289 КУпАП та стосується постанов, які виносяться уповноваженими працівниками поліції, та відповідно, оскаржуються до відповідної посадової особи, а тому таке твердження апелянта не є слушним.

Як вбачається з матеріалів провадження справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2, якого, відповідно до змісту з постанови судді, було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи в місцевому суді (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що апелянту достеменно відомо про те, що відносно нього 01.11.2016 року складений протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис в протоколі, де його повідомляли про розгляд протоколу саме в Івано-Франківському міському суді. Копія вказаного протоколу вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України розгляд справ в судах відбувається відкрито.

Вказаний конституційний припис гарантує, в свою чергу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про дату розгляду, так і про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі не наведено об'єктивних доводів пропуску строку на оскарження, який розпочався з 06.12.2016 року, тобто з дня винесення постанови впродовж десяти днів, також не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апелянтом не вказано конкретно, чи взагалі повідомлявся він судом першої інстанції, чи був належним чином повідомлений про час розгляду справи, якщо повідомлений, то посилання на відповідну дату та обставини, які перешкоджали як брати участь у суді першої інстанції та, відповідно, й подати своєчасно апеляційну скаргу.

Відсутність конкретних посилань апелянта на вказані обставини унеможливлює прийняття рішення про поновлення йому строку.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови судді, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ.В. Повзло