Справа № 163/2655/16-п
Провадження № 3/163/1781/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши, направлені відділом прикордонної служби Новогрузьке Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, матеріали справ за протоколами серії ПнРУ №301844 та №301848 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185-10, ст.202 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АЮ №254564, виданий Любомльським РС УДМС України у Волинській області 17.01.2015 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 29.10.2016 року о 03 год. 50 хв. знаходився в прикордонній смузі, на відстані 50 м. від контрольно-слідової смуги на напрямку с.Вишнівка (Україна) с.Седлище (ОСОБА_3), без документів, що посвідчують особу, чим порушив п.7 Положення «Про прикордонний режим», затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП.

Крім цього, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №301848 від 29.10.2016 року про те, що він, за вищевикладених обставин, також чинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме, вимозі зупинитись і предявити документи, що посвідчують його особу.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.185-10 КУпАП.

Справи відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.ст.185-10, 202 КУпАП надійшли на розгляд суду одночасно 31.10.2016 року.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, справи за протоколами від 29.10.2016 року серії ПнРУ №301844 та №301848 відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185-10, 202 КУпАП, з номерами: 163/2653/16-п (провадження №3/163/1779/16), 163/2655/16-п (провадження №3/163/1781/16) слід об'єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи 163/2655/16-п (провадження №3/163/1781/16) та розглядати одночасно.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що в той час, коли він з товаришами: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в с.Вишнівка сиділи в автомобілі марки «Ауді», до них підїхав автомобіль, з якого вийшли прикордонники та почали вимагати у них документи. Після того, як документи вони надали, прикордонники вимагали пред'явити документи на автомобіль. На дану вимогу, ОСОБА_5 показав свідоцтво про реєстрацію автомобіля, однак в руки прикордонникам його не передавав. Після цього, з незрозумілих причин та без будь-яких пояснень прикордонники забрали ОСОБА_5 у свій автомобіль та поїхали. У звязку з цим він зателефонував до ОСОБА_9, щоб той приїхав в с.Вишнівка їх забрав, при цьому, частину хлопців автомобілем уже забрав ОСОБА_10 Через деякий час приїхав ОСОБА_9 та вони поїхали розвертатись, однак по телефону повідомили, що ОСОБА_5 автомобілем забрав ОСОБА_10, тому вони зупинились очікувати останнього. Незабаром до них підїхав автомобіль, який світлом фар їх «засліплював». З даного автомобіля вийшли прикордонники, які його та інших пасажирів витягнули з автомобіля і поклали лицем до землі. В такому положенні вони пролежали приблизно 40 хвилин. Один з прикордонників був у нетверезому стані, бив їх та погрожував, а потім без будь-яких пояснень причин затримання, їх повезли на заставу «Новогрузьке», де тримали приблизно до 14 години. Ствердив, що при собі він мав документ, що посвідчує особу, а саме, паспорт, та будь-яких протиправних дій вони не чинили, в тому числі нікуди не втікали.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказав, що матеріали справи є суперечливими та не узгоджуються з іншими зібраними доказами, а пояснення військовослужбовця мобільного прикордонного загону «Бортничі» ОСОБА_11 не відповідають дійсним обставинам справи, тому просив провадження у справі відносно його підзахисного закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, показання свідків, та дослідивши письмові докази у справі, суд, в силу ст.ст.252, 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Аналіз письмових доказів у справі свідчить про те, що підставою для складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фактично слугував рапорт інспектора прикордонної служби ІІ категорії ОСОБА_11 від 29.10.2016 року.

Начальник відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Новогрузьке» ОСОБА_12, який складав протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в судовому засіданні в якості свідка показав, що очевидцем подій, зазначених у протоколах, він не був, а протоколи складав зі слів начальника впс «Новогрузьке» ОСОБА_13 Останній йому повідомив, що затримані особи втікали від прикордонного наряду та у прикордонній смузі перебували без документів, що посвідчують особу.

Начальник впс «Новогрузьке» ОСОБА_13, допитаний в якості свідка, суду показав, що мобільна прикордонна група «Бортничі» йому доповіла про затримання 10 осіб без документів, які, окрім цього, чинили їм непокору. По прибуттю на місце, зазначені особи будь-якої непокори уже не чинили, однак вели себе зухвало. На відділі відносно цих осіб були складені протоколи на підставі рапорту мобільної групи. Що стосується особи ОСОБА_1, то документів при собі останній не мав, а його паспорт підвезли пізніше в ході складання адмінматеріалів.

З рапорта інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 від 29.10.2016 року слідує, що він спільно з сержантом ОСОБА_14, сержантом ОСОБА_15, сержантом ОСОБА_16 в період з 19 год. 00 хв. 28.10.2016 року до 05 год. 00 хв. 29.10.2016 року, несли службу в прикордонному наряді "Прикордонний патруль" на автомобілі марки «LAND ROVER» на напрямку с. Вишнівка (Україна) - с. Седлище (ОСОБА_3), в межах прикордонних знаків № 1028 - 1018. О 02 год. 00 хв. 29.10.2016 року при вїзді до с.Вишнівка (за вказівником «прикордонна смуга») вони зупинили автомобіль марки «AUDI», у якому знаходилось 7 осіб, з метою перевірки документів. В ході перевірки встановлено, що у водія автомобіля та пасажирів документи, що посвідчують особу, в наявності. В подальшому, під час слідування автомобілем в районі прикордонного знаку № 1019 водій - сержант ОСОБА_16 помітив, що їх переслідує автомобіль марки «OPEL», пасажири якого викрикували з вікон образи, лаялися брудною лайкою, «моргали» фарами, сигналили, здійснювали порушення правил дорожнього руху - «підрізали» їх автомобіль. ОСОБА_16 звернув з дороги в бік державного кордону, в район прикордонного знаку № 1020, однак автомобіль марки «OPEL» продовжив переслідування, але значно відстав. Доїхавши до контрольно-слідової смуги, прикордонний автомобіль розвернувся і зупинився, а самі прикордонники вийшли з автомобіля та зайняли позиції для прихованого спостереження. Через 10 хвилин, приблизно о 03.40 29.10.2016 року до водія «LAND ROVER» - сержанта ОСОБА_16 підїхало 2 (два) автомобіля: марки «OPEL» та марки «ВАЗ 2106», з яких вийшло 10 невідомих осіб, одним з яких був водій автомобіля марки «AUDI», які почали погрожувати фізичною розправою та виражалися нецензурною лексикою в їх сторону. На неодноразові законні вимоги зупинитися та предявити документи особи не реагували, у звязку із чим «Прикордонний патруль» в складі 4 військовослужбовців здійснив затримання цих осіб.

На виклик суду в якості свідків, військовослужбовці мобільного прикордонного загону «Бортничі»: ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду письмові пояснення від 08.12.2016 року.

З письмових пояснень зазначених військовослужбовців вбачається, що слідуючи автомобілем в напрямку прикордонного знаку № 1019, вони помітили автомобіль, який рухався їм на зустріч, та вони розминулись. Проїхавши невелику відстань, зазначений автомобіль марки «ВАЗ» розвернувся і почав слідувати за ними, всіляко намагаючись їх обігнати та «підрізати». Відірвавшись від даного автомобіля, вони зупинились в районі прикордонного знаку № 1019, однак через деякий час до їх автомобіля, з вимкненим світлом, лише на габаритних вогнях, підїхало два автомобіля: марки «ВАЗ» та марки «Опель», з яких вийшли невідомі особи та, погрожуючи їм фізичною розправою, на нецензурній лексиці розпочали рух пішим порядком до них, на що ними своїм голосом було встановлено безпечну дистанцію до них у 3 метри, а також неодноразово подавались команди: «залишатись на місці», «припинити наближатись до прикордонного наряду» і «підготувати документи для перевірки». Оцінивши ситуацію, темний час доби - 02:00 година ночі, і враховуючи кількісну перевагу осіб, які наближались до них, приблизно 10 осіб, та невиконання їх законних вимог: «стояти на місці», «не наближатись до прикордонного наряду ближче ніж на 3 метри» та «надати для перевірки документи, що посвідчують особу», а також недопущення нападу на прикордонників з метою заволодіння зброєю, за командою ОСОБА_11 приблизно за 1 хвилину усі правопорушники були затримані та покладені на землю руками за голову. Правопорушники, побачивши такі рішучі дії по їх затриманню та припиненню правопорушення, почали підкорятись їх законним вимогам. Через деякий час до місця затримання прибула «Адміністративно - оперативна група» і всіх правопорушників було доставлено до відділу прикордонної служби.

Допитані за клопотанням сторони захисту свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_17 дали наступні показання.

Так, свідок ОСОБА_7 суду показав, що перебуваючи в с.Вишнівка разом з товаришами сиділи в автомобілі марки «Ауді» та розмовляли. До них з-заді підїхав автомобіль та почав «мигати» фарами. Вони усі вийшли з автомобіля, а з автомобіля, що підїхав, вийшли 4 прикордонники та сказали предявити документи. Після цього, на вимогу останніх ОСОБА_5 показав техпаспорт на автомобіль, однак відмовився передавати його їм у руки, що прикордонників обурило та вони ОСОБА_5 забрали у свій автомобіль та кудись повезли. Тоді, хтось із хлопців зателефонував до ОСОБА_9, щоб той приїхав в с.Вишнівка та їх забрав додому. Коли приїхав ОСОБА_9, по телефону повідомили, що ОСОБА_5 автомобілем забрав ОСОБА_10, тому вони, розвернувшись, очікували останнього. В цей час їм на зустріч їхав автомобіль, який світлом фар їх «засліпив». З даного автомобіля вибігли прикордонники, які його та інших хлопців витягнули з автомобіля, особисто його декілька раз вдарили, і усіх поклали лицем до землі. В такому положенні вони лежали приблизно до години, при цьому, якщо хтось із хлопців «ворушився», то підходили і били, а також приставляли автомати до голови і погрожували. В подальшому їх поставили на коліна та робили перекличку, а потім повезли на відділ прикордонної служби. Вказав, що протиправних дій вони не чинили, від прикордонників не втікали та мали при собі документи, що посвідчують особу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 суду показав, що в нічну пору доби з товаришами сиділи в автомобілі марки «Ауді» (всього 6 осіб) біля магазину в селі Вишнівка Любомльського району. В цей час до них підїхали прикордонники і сказали предявити документи. Однак документи мали не усі хлопці. Потім попросили надати документи на автомобіль, але ОСОБА_18 техпаспорт прикордонникам в руки не дав, а лише його показав, у звязку із чим останні забрали ОСОБА_5 у свій автомобіль та кудись повезли. На прохання когось із хлопців, приїхав ОСОБА_10 на автомобілі марки «Опель» і ОСОБА_9 з ОСОБА_19 на автомобілі марки «ВАЗ», щоб забрати їх додому. Він їхав в автомобілі «ВАЗ» та їх зупинили прикордонники, які повитягували їх з автомобіля та поклали на землю, робили перекличку і якщо, щось було не так, прикордонники «копали» їх ногами. У лежачому положенні вони знаходились приблизно 40 хвилин, потім приїхали прикордонники впс «Новогрузьке» і забрали їх на відділ, а ОСОБА_7 з одним із прикордонників мобільної групи поїхали по домівках хлопців, які не мали при собі документів, щоб взяти їх паспорти.

У письмових поясненнях від 29.10.2016 року, які відбирались у ОСОБА_1 під час затримання, останній також вказав, що прикордонники, зупинивши їх транспортний засіб, їх усіх повитягували з автомобіля, почали бити та погрожувати автоматами, які на них направляли.

Начальник відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Новогрузьке» ОСОБА_12, який відбирав письмові пояснення у ОСОБА_1 при затриманні, в судовому засіданні показав, що наявні у справі письмові пояснення написані останнім власноручно.

Аналізуючи наведені докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 202 КУпАП передбачено відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду виїзду.

Пунктом 7 Положення «Про прикордонний режим», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147, передбачено, що громадяни України в'їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Та обставина, що ОСОБА_1 29.10.2016 року у нічну пору доби перебував у прикордонній смузі стверджується, як письмовими доказами у справі, так і не заперечується самим ОСОБА_1

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він мав при собі документ, що посвідчує його особу, а саме, паспорт, суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження спростовуються показаннями допитаних судом свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_13 показав, що в той час, як затриманих осіб доставили на впс «Новогрузьке», ОСОБА_1 при собі документів не мав, а паспорт останнього підвезли пізніше в ході оформлення адміністративних матеріалів.

Свідок ОСОБА_17, який допитувався судом за клопотанням сторони захисту, підтвердив, що документи, які посвідчують особу, мали не усі хлопці.

Підстав не вірити таким показанням зазначених свідків у суду немає, оскільки причин оговорювати ОСОБА_1 зі сторони останніх під час розгляду справи не встановлено.

Зазначене в сукупності з іншими дослідженими доказами, які відтворюють хронологію та розвиток аналізованих у справі подій, вказує на те, що у зазначені в протоколі час та місці, ОСОБА_1 знаходився без документів, що посвідчують його особу, а тому в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП.

Частиною 1 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року №8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Згідно протоколу серії ПнРУ №301848 від 29.10.2016 року, дії ОСОБА_1 у вчиненні злісної непокори законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, полягають у невиконанні вимоги: 1) зупинитись і 2) предявити свої документи.

Як встановлено в судовому засіданні, протокол про адміністративне правопорушення складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Новогрузьке» ОСОБА_12 зі слів начальника впс «Новогрузьке» ОСОБА_13, який, як свідчать досліджені докази, очевидцем аналізованих подій не був.

На ствердження винуватості ОСОБА_1, до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише рапорт інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 від 29.10.2016 року та протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 29.10.2016 року.

Однак, ні з протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, ні з рапорта інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 від 29.10.2016 року не зрозуміло у чому полягає вимога військовослужбовців «зупинитись», а тому протиправність дій ОСОБА_1, як обєктивна сторона ст.185-10 КУпАП, не має конкретно вираженого характеру діяння, яке підлягає перевірці, доведенню та встановленню істини у справі в цій частині.

Щодо письмових пояснень військовослужбовців мобільного прикордонного загону «Бортничі»: ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, то їх зміст не узгоджується з рапортом інспектора прикордонної служби ОСОБА_11 від 29.10.2016 року, який покладений в основу складеного протоколу, зокрема, щодо автомобіля, який, як вони вказують, їх переслідував, а їх твердження про те, що вони висловлювали вимоги: «стояти на місці», «не наближатись до прикордонного наряду ближче ніж на 3 метри» та «надати для перевірки документи, що посвідчують особу», жодним зібраним у справі письмовим доказом обєктивно не підтверджуються.

Крім цього, аналізуючи усі зібрані по справі докази у їх сукупності та логічному взаємозвязку, суд зважує й на ту обставину, що мобільний прикордонний загін «Бортничі» у складі чотирьох осіб був озброєний, а частина затриманих ними осіб була неповнолітніми. Самі ж військовослужбовці стверджують, що усі особи в кількості десяти чоловік приблизно за 1 хвилину були затримані та покладені на землю руками за голову. Такий розвиток подій, за версією військовослужбовців, без підтвердження належними та допустимими доказами, ставить під сумнів наміри та можливість чинити прикордонному наряду опір та тим паче злісну непокору.

Щодо невиконання вимоги предявити документи, що засвідчують особу, то, як встановлено в ході розгляду справи, таких документів ОСОБА_1 під час досліджуваних подій не мав, а тому виконання останнім такої вимоги військовослужбовця ДПС України, фактично було неможливим через її безпредметність.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За встановлених обставин, у відповідності до ст.252 КУпАП, слід дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та, як вбачається зі змісту самого протоколу, у ньому не зазначено, як того вимагає зміст ст.185-10 КУпАП, які саме законні вимоги були предявлені працівниками Державної прикордонної служби України та яка саме конкретна протиправна діяльність була виявлена у діях ОСОБА_1, що як наслідок утворює обєктивну сторону злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону.

Крім цього, зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу серії ПнРУ №301848 не відмовідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, оскільки підсумок викладеного у ньому діяння не містить вказівки на частину правової кваліфікації за ст.185-10 КУпАП.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладене у суду наявні підстави для закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185-10 КУпАП, у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП, суд приймає до уваги його неповнолітній вік, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії АЮ №254564, виданого Любомльським РС УДМС України у Волинській області 17.01.2015 року.

Згідно ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Таким чином, беручи до уваги особу правопорушника, який адміністративне правопорушення вчинив у неповнолітньому віці, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх за вчинення адміністративних правопорушень, у виді попередження, що відповідатиме вимогам ст.13 КУпАП.

Керуючись ст.ст.13, 24-1, п.1 ст.247, ст.283, п.2 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, і на підставі п. 2 ч.1 ст.24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_20