АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2262/2017 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Сенько М.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 04 червня 2017 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Литвиненка-Вольгемут, 4, керуючи автомобілем марки «Пежо 370», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, відмовився від огляду у передбаченому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року скасувати та постановити нову, якою провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; в матеріалах справи відсутні докази винності його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КупАП; стверджує, що він не керував транспортним засобом, а тому і не повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не з'явився, хоча повідомленийпро дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Із матеріалів справи убачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Так, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, зокрема безпосередньо у судовому засіданні дослідив пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - очевидців того, що ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння; протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 140880 від 04.06.2017 року відповідно до якого ОСОБА_3 у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп'яніння відмовився, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та враховуючи, що ОСОБА_3 протягом року уже притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (постанова Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року) дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

З такими висновками суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Наведені доказами у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому і не повинен був проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушеннь, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції як закону та обґрунтовану необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло