Справа № 344/1525/17
Провадження № 33/779/140/2017
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю захисника ОСОБА_2.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_3 29 січня 2017 року о 01 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 2, керував транспортним засобом марки «Renault Logan» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, повторно протягом року. Тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить скасувати його, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування таких вимог зазначає, що вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що на час розгляду справи судом в матеріалах справи була відсутня належним чином завірена копія постанови судді про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що впливає на кваліфікацію адміністративного правопорушення. Крім того, інспектором роти № 4 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Шатян В.В. допущено грубе порушення «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, зокрема п. 7. Зазначає, що в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення від 29 січня 2017 року серії БР № 153035 щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак відповідно до другого примірника його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Тому вважає, що після складення протоколу працівником поліції були виправлені відомості, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі не міститься відомостей щодо свідків, які були присутні при складенні протоколу. Зазначає, що судом проігноровано клопотання про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення для належного оформлення до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську. Вважає, що судом проігноровано вимоги ст. 280 КУпАП, порушено ст. 245 КУпАП. Під час апеляційного розгляду справи, вважає, за неможливе усунення порушень, які допущені під час оформлення матеріалів, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду не з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи, повідомив через захисника про неможливість участі в судовому засіданні у зв'язку з поважними причинами, просив розглянути справу у його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду з'явився захисник ОСОБА_2, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявив клопотання про долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, який надавався працівниками поліції ОСОБА_3 Клопотання задоволено частково, вказаний документ оглянуто в судовому засіданні та повернуто захиснику, оскільки в матеріалах справи (а.с. 20) міститься копія вказаного документу.

Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 січня 2017 року серії БР № 153035 (а.с. 1), ОСОБА_3 29 січня 2017 року о 01 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вулиці Івасюка, 2, керував автомобілем марки «Renault Logan» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest 6810, проба позитивна - 1,70 проміле, в присутності 2 свідків. Порушив вимоги п. 2.9.а) Правил дорожнього руху. В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 власноруч зазначив: «зобов'язуюсь більше не порушувати». Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 4 БУПП в м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Шамян В.В., підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 При складенні протоколу ОСОБА_3 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Апелянт стверджує, що після складення протоколу працівником поліції були виправлені відомості, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема виправлено частину ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, оскільки протокол, що є в матеріалах справи, складений щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, проте відповідно до другого примірника його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Наголошує, що в протоколі відсутні відомості щодо свідків.

Дійсно з наданої копії протоколу (а.с. 20), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні вбачається, що працівниками поліції у вказаному документі зазначена кваліфікація за ч. 3 ст. 130 КУпАП. З протоколу (а.с. 1) вбачається кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, по вказаній кваліфікації й приймав рішення суддя суду першої інстанції.

Справді, відповідно до п. 7 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Разом з тим, вважаю, що подальше виправлення працівниками поліції правової кваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 3 на ч. 2 ст. 130 КУпАП не порушує його права на захист та не є таким, що унеможливлює розгляд вказаних матеріалів, оскільки працівниками поліції змінено кваліфікацію на більш м'яку, крім того, суд у свою чергу перевірив вказану кваліфікацію.

Також, вважаю, що під час складання протоколу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції за відсутності даних про кількість фактів притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічною статтею КУпАП та відсутності довідки (а.с. 7) про те, що особа, раніше притягалася до адміністративної відповідальності протягом року лише один раз, неможливо було вказати правильну кваліфікацію.

Вважаю, що такі доводи не є достатньою підставою для сумніву в об'єктивності викладених відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення та такими, що не вливають на належність і допустимість його як доказу, на основі якого в сукупності з іншими встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того, на підтвердження правдивості судження про те, що працівник поліції умисно виправив частину ст. 130 КУпАП жодних доказів з матеріалах справи, немає, а до протоколу додано письмові пояснення свідків, з який вбачаються відомості щодо них.

Дані про те, що ОСОБА_3 за наявності зазначених ним обставин подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_3 1,70 проміле, час проведення тесту 29 січня 2017 року 01 год. 34 хв. (а.с. 2). Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_3, працівника поліції.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. За допомогою Drager alcotest 8610. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 1,70 проміле. З результатами ОСОБА_3 згоден, про що свідчить його власноручний підпис. Свідки огляду: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Акт склав інспектор роти № 4 БУПП в м. Івано-Франківськ лейтенант поліції Ткачук М.З.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 29 січня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4, 5), вбачається, що вони 29 січня 2017 року в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, буд. № 2, були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 В їх присутності водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР». Результат тесту показав 1, 70 проміле.

Відповідно до п. 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 січня 2017 року серії БР № 153035 долучено довідку Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську (а.с. 7), з якої вбачається, що 17 листопада 2016 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Чмира С.Б. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за те, що він 21 вересня 2016 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

З метою перевірки відомостей, викладених у довідці суддею долучено копію постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 17 листопада 2016 року (а.с. 21).

Посилання захисника на ту обставину, що під час ознайомлення з матеріалами справи була відсутня вказана копія постанови судді (а.с. 21) не є порушенням норм КУпАП, оскільки суд має право долучати до матеріалів провадження такі документи.

Долучення такої копії, за умови наявності в матеріалах справи довідки Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 17 лютого 2016 року, не порушує права на захист ОСОБА_3

При цьому, немає жодних приписів закону, згідно з якими саме належним чином завірена копія постанови судді може свідчити про вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які можуть підтвердити чи спростувати конкретну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Тому, доводи апелянта відносно копії постанови є безпідставними і жодним чином не впливають на доведеність вини Чмира С.Б. саме у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Твердження апелянта про те, що судом проігноровано клопотання про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення для належного оформлення до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську, є не є слушним, оскільки суддя при прийнятті рішення по справі фактично мотивував безпідставність такого клопотання допустимістю доказів, що є в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 не висловлює жодних доводів про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, ОСОБА_3 погоджувався з результатами тестування, про що свідчить його власноручний підпис у акті огляду (а.с. 3), а тому у працівників поліції не було підстав для направлення особи до медичного закладу для проходження освідчення на стан сп'яніння, за таких обставин вважаю вказаний огляд таким, що проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП. Також ОСОБА_3 не заперечував, що саме він проходив освідчення на стан алкогольного сп'яніння.

Захисник ОСОБА_2, стверджуючи про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не заперечує факту керування підзахисним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння повторно протягом року, не наводить переконливих доводів, які б свідчили, що про його невинуватість.

В той час, міркування про виправлення частини статті працівником поліції після складення протоколу про адміністративне правопорушення та відсутність у ньому відомостей щодо свідків, які на думку апелянта унеможливлювали прийняття рішення без повернення матеріалів справи для належного оформлення, не свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому посилання на те, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення та спрямовані на уникнення ним відповідальності за фактично скоєне діяння.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння повторно протягом року.

Суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3, містять ознаки саме такого правопорушення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів покарання.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло