Єдиний унікальний номер 235/4084/17
Провадження №3/235/1558/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Бородавка К.П., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції в Донецькій області, у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с.Новожеланне Красноармійського району Донецької області, громадянина України, депутата Миколаївської сільської ради,розлученого, дітей неповнолітніх не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції в Донецькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2017 №312/2 ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Миколаївської сільської ради VII скликання, згідно п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 13.09.2016 на 12 сесії Миколаївської сільської ради VII скликання, перебуваючи в приміщенні Миколаївської сільської ради за адресою: Донецька область, Покровський район, с.Миколаївка, вул.Центральна, 43, публічно не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган - сесію сільської ради при вирішенні питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки» своєму сину ОСОБА_2. Наведене, на думку особи, яка склала вказаний протокол, свідчить про: - наявність у ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів, оскільки голосування за надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки фактично члену своєї сімї, а саме своєму сину ОСОБА_2, безпосередньо вплинуло на виконання останнім своїх представницьких повноважень і обєктивність та неупередженість з приводу прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання своїх представницьких повноважень, як депутата Миколаївської сільської ради VII скликання; - та про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП не визнав та зазначив, що ОСОБА_2 дійсно є його рідним сином, але після розлучення з дружиною він з сином не спілкується та ніяких відносин не підтримує, у звязку з чим 13.09.2016 він не придав значення голосуванню при вирішенні питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки» своєму сину ОСОБА_2. ОСОБА_2 не відомо, чи отримав його син відповідну земельну ділянку у власність, він особисто нікого з депутатів не просив проголосувати позитивно за вказане питання, вважає, що у нього взагалі немає ніякого інтересу в цьому питання, участі в обговоренні питання не приймав.

Прокурор вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений правомірно та просив притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які неодноразово повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, до суду не прибули, з огляду на що, враховуючи думку прокурора та ОСОБА_2, які не наполягали на їх допиті, а також визначені КУпАП строки розгляду адміністративної справи, суддя вирішив за можливе закінчити її розгляд за їх відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя зазначає таке.

За змістом вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є депутатом Миколаївської сільської ради VII скликаннята відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Приписами ч.1 ст.172-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозицію вказаної статті та п.2 примітки до неї, можливо констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що реально впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень.

Отже, для встановлення наявності факту неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів має бути встановлена наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність реального впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її реальний вплив на прийняття рішення.

Конфлікт інтересів - це конфлікт між публічно-правовими обовязками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси, котрі випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обовязків або функцій. Іншими словами, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої обовязки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), які, хоча і необовязково, призведуть до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

Одночасно, приписами абз.12 ч.1 ст.1 Закону визначено, що реальний конфлікт інтересів (а диспозиція ч.1 ст.172-7 КУпАП визначає необхідну поведінку особи саме при наявності реального конфлікту інтересів) - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, для реального конфлікту інтересів характерна сукупна наявність трьох обєктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що реально впливає на обєктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Відповідно до ч.1 ст.19, ч.1 ст.20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. На сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Волевиявлення депутата ради щодо прийняття рішення у складі колегіального органу сільської ради не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів.

Виходячи з наведеного, прийняття участі ОСОБА_2, як депутатом сільської ради, у голосуванні при вирішенні питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки своєму сину ОСОБА_2, є волевиявленням депутата щодо вирішення питань, віднесених до відання відповідної ради. Суддя відмічає, що голос ОСОБА_2 при голосуванні з вищевказаного питання не був вирішальним та не міг вплинути на результат голосування, а рішення прийнято колегіально та одноголосно.

Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між голосуванням та прийняттям рішення, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень, а не вирішення його приватного інтересу.

Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своєму листі від 22.05.2017 №223-943/0/4-17.

Враховуючи наведене, суддя вважає, що ОСОБА_2, будучи депутатом VII скликанняМиколаївської сільської ради, згідно з конституційними гарантіями, закріпленими в ст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч.1 ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч.1 ст.8, ч.1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», мав право користуватися ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданні сільської ради. Факт його голосування сам по собі не може створювати реальний конфлікт інтересів та безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між його діями та юридичними наслідками, передбаченими ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Окрім того, рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації не означає позитивного рішення про надання цієї земельної ділянки у власність.

Беручи до уваги наведене, суддя доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а відтак на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст.247, 283-284 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1за ч.1 ст.172-7 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.П. Бородавка