П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О.В.,

за участю прокурора Андрєєва Я.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому слуховому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Перевальськ Луганської області, громадянин України, працює головним лікарем шкірно-венерологічного диспансеру №1 Дніпровського району міста Києва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного лікаря шкірно-венерологічного диспансеру №1 Дніпровського району м. Києва, будучи посадовою особовою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.20165 №1153/29283 несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснив, що обіймає посаду головного лікаря шкірно-венерологічного диспансеру №1 Дніпровського району м. Києва, в січні 2017 року придбав у власність легковий автомобіль КІА SPORTAGE, це майно було задекларовано під час декларування за 2016 рік шляхом подання е-декларації до Єдиного державного реєстру декларацій освіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. На момент придбання транспортного засобу він не був обізнаний щодо вимог ЗУ «Про запобігання корупції» у частині додаткових заходів фінансового контролю, а саме щодо необхідності повідомляти Національне агентство шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування протягом десяти днів після придбання майна вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, оскільки, на його думку, не можливо подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до подання щорічної декларації за минулий рік, зважаючи на те, що за попередній фінансовий рік він подав декларацію до фіскальних органів на паперовому носії, разом з тим одразу після подання щорічної декларації за 2016 рік в електронному вигляді він наступного дня подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у якому відображено наявність транспортного засобу, із зазначенням вартості майна в розмірі 607200 гривень.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, висновки прокурора, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року на рівні 1378 гривень, тобто розмір 50 мінімальних заробітних плат дорівнює 68 900 гривень.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1, 24.01.2017 року було придбано у власність рухоме майно - автомобіль легковий марки КІА моделі SPORTAGER, вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування 607 200 гривень, що перевищувала 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня 2016 року, тобто суму 68 900 гривень.

В момент набуття права власності на транспортний засіб ОСОБА_1, був суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки обіймав посаду головного лікаря Шкірно-венерологічного диспансеру № 1 Дніпровського району м. Києва

В порушення визначеного ч. 2 ст. ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» десятиденного строку, ОСОБА_1 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, які настали в результаті придбання автомобіля, ці обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються самим ОСОБА_1,

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним із елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП, де передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків та ст. 11 КУпАП, де вказано, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції ч.2 ст.172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таку ж думку висловила й судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, вказала, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на уникнення фінансового контролю придбаного транспортного засобу марки КІА моделі SPORTAGER заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються повідомленням про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування відповідно до Єдиного державного реєстру декларації ОСОБА_1 за 2017 рік, де відображена дана інформація, що в свою чергу свідчить про вчинення дій, направлених на декларування майнового стану особи, а не на ухилення від такого декларування.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» №13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією повинні також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Під час розгляду даної справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю придбаного майна, оскільки надійшло це майно у володіння суб'єкта декларування у законний спосіб.

Таким чином, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1, відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Положення даної статті Конвенції кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів (справа «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI).

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є за доцільне застосування аналогії кримінального процесуального закону, які як і положення ст. 62 Конституції України вказують на те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявні в матеріалах докази, не спростовують доводів ОСОБА_1 стосовно його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

С у д д я :