Справа№ 640/4054/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН не відомий, громадянина України, студента факультету №1 НЮУ ім. Ярослава Мудрого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, корп. Е,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

12.03.2017 року о 03 год. 00 хв. в м. Харків по вул. Челюскінцв, 89, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN SCIROCCO н.з. АХ3001ЕО з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нерозбірлива мова, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушник та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просили провадження по справі закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись, на те, що він не був за кермом автомобілю, а йому стало зле, та його знайомий, котрого він не знає погодився підвезти його до лікарні, а потім зник. Також інспектором було порушено процедуру складання протоколу, а саме на момент складання протоколу свідки не залучались, та не додано доказів направлення на наведеною формою що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан спяніння, також п. 2.5 ПДР зазначає, що водій повинен пройти огляд на вимогу працівника міліції, а не поліцейського.

Суд, вислухавши правопорушника, його представника, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.

Пункт 2.5 Правил Дорожнього руху України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що ухилення водія від проходження огляду, то його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проте, як встановлено судом на підставі досліджених доказів, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, що також підтверджується поясненнями свідків, та їх підписами в протоколі, а підстав вважати, що вказані свідчення та підписи є сфальсифікованими у суду немає, оскільки в матеріалах справи також міститься розписка ОСОБА_4, в якій зазначено, що він прийняв вказаний автомобіль в управління та зобовязувався доставити його на місце зупинки. Судом викликались вказані свідки, але вони в судове засідання не зявились, тому в подальшому відкладення розгляду справи унеможливить розглянути вказану справу, оскільки сплинуть строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Події, викладені в протоколі, відбулися в результаті порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що останній є студентом, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, та до суду не надано жодних даних про необхідність правопорушнику права керування транспортними засобами. Крім того, обставин, що помякшують покарання суду також не надано.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 246, 248 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційному суді Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Строк предявлення до виконання - три місяці.

Суддя Г.А. Зуб