Дата документу Справа № 333/4673/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/4673/17 Суддя в 1-й інстанції Фунжий О.А.
Провадж. № 33/778/708/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкаючого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 15 Б, кв. 69,

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до оскаржуваної постанови, до Комунарського районного суд м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 07 серпня 2017 р., приблизно о 15 год. 35 хв., в м. Запоріжжі, на перехресті вулиць Магістральної та ОСОБА_5, водій ОСОБА_3, керуючи технічним засобом «КРАЗ 255 Б», реєстраційний номер НОМЕР_1, перед початком руху не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_2, на перехресті, який рухався в попутному напрямку з вул. ОСОБА_5 в бік вул. Іванова. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення, зазначив, що ОСОБА_3 діяв у відповідності до п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки як за поясненнями останнього, так і за поясненнями ОСОБА_1 (іншого учасника ДТП), ОСОБА_3 здійснював поворот ліворуч з крайньої лівої смуги руху, поступово змінюючи напрямок руху ліворуч. В цей же час водій легкового автомобілю «Geely» ОСОБА_1 здійснював обїзд вантажного автомобілю ОСОБА_3 праворуч у попутному напрямку всупереч вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху, що підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної події, на якій зафіксована слідова інформація на проїзній частині, кінцеві положення транспортних засобів. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено, що ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху, що відповідно виключає склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з апеляційною скаргою, вважає оскаржуване судове рішення незаконним, оскільки обставини правопорушення та причинно-наслідковий звязок визначені судом невірно, що призвело до порушення та невірного застосування норм матеріального права та процесуальних порушень при винесенні постанови.

Зазначає, що суд першої інстанції обставини правопорушення виклав по іншому, визнавши, що ОСОБА_3 не порушував вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, а результатом ДТП стало невиконання водієм автомобіля «Geely» ОСОБА_1 положень п. 10.4 Правил дорожнього руху, а саме, що ОСОБА_1 при здійсненні повороту ліворуч, начебто, не дав дорогу попутному транспортному засобу, який рухався попереду нього і виконував розворот. Таке встановлення обставин справи є необєктивним, оскільки транспортні засоби «КРАЗ 255 Б» та «Geely» в момент зіткнення вже не рухалися паралельно (попутно), так як автомобіль «Geely» вже закінчив маневр (здійснив поворот ліворуч) і почав рухатися по головній дорозі, а тому норма пункту 10.4 Правил дорожнього руху на дії водія ОСОБА_1 не поширюється.

Крім того, вказує про наявність в діях водія ОСОБА_3 порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху щодо безпечної дистанції руху, оскільки після повороту на головну дорогу, останній не дотримав безпечну відстань від транспортного засобу «Geely» ОСОБА_1, який вже почав рух у прямому напрямі по головній дорозі, і здійснив зіткнення.

Посилаючись на вказані обставини, апелянт зазначив, що його доводи підтверджуються відеозаписом з відеореєстратора, який в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився та працював в автомобілі ОСОБА_1 Цей відеозапис не був долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та не досліджувався судом першої інстанції, так як ОСОБА_1 вважав, що інших доказів вини ОСОБА_3 достатньо в матеріалах справи.

Адвокат ОСОБА_2 просить суд дослідити вказаний відеозапис, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, оглянувши відеозапис з відеореєстратора, наданий апелянтом, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які наполягали на доводах та вимогах апеляційної скарги, думку ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, які висловили заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відеозапис, оглянутий у судовому засіданні на клопотання апелянта свідчить, що на перехресті, на якому учасники дорожньо-транспортної пригоди зупинилися перед здійсненням повороту ліворуч було встановлено знак 2.1 розділу 33.2 Правил дорожнього руху «ОСОБА_4 дорогу», який є знаком пріоритету з табличкою до цього знаку знаком 7.8. розділу 33.7 Правил дорожнього руху «Напрямок головної дороги», на виконання яких водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

В даній ситуації «головною дорогою» є дорога по вул. Магістральній, яка повертає на вул. Іванова на протилежній стороні, де стояли транспортні засоби учасників дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, з відеозапису вбачається, що вказане перехрестя регулюється світлофором.

Відповідно до п.16.1 Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

Суд встановив, що до перехрестя ОСОБА_1 їхав безпосередньо за автомобілем ОСОБА_3, який, при підїзді до перехрестя подав сигнал про намір повороту ліворуч. Підїхавши на перехрестя, враховуючи, що був ввімкнений червоний сигнал світлофору, ОСОБА_3 зайняв крайнє ліве положення. В свою чергу, ОСОБА_1 став праворуч паралельно автомобілю ОСОБА_3, тобто не зайняв крайнє ліве положення для повороту ліворуч.

Відповідно до абз. 1 п.10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі вїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Після ввімкнення зеленого сигналу світлофору, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 паралельно виїхали безпосередньо на перехрестя, пропустили три автомобілі, які рухалися по вул. Магістральній і повернули на вул. Іванова (тобто їхали у зустрічному напрямку та повернули праворуч).

Згідно п.16.6 Правил дорожнього руху повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Оглянутий відеозапис свідчить, що дорога, на яку повертали учасники дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням ширини проїзної частини має одну смугу для руху у тому напрямку, в якому їхали ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Відповідно до п.11.1 Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

У подальшому, судом встановлено, що ОСОБА_1 почав повертати ліворуч на вул. Іванова. В цей же час, ОСОБА_3 також повертав ліворуч на вказану вулицю, тобто автомобіль останнього знаходився ліворуч від автомобіля ОСОБА_1, який в свою чергу намагався обїхати автомобіль ОСОБА_3 з правого боку.

Згідно абз.2 п. 10.4 Правил дорожнього руху водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.

Таким чином, у даному випадку водій ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 п.10.4 Правил дорожнього руху, так як не зайняв крайнє ліве положення при виконанні повороту ліворуч та абз.1 п.10.4 Правил дорожнього руху, так як не надав дорогу попутному транспортному засобу (автомобілю під керуванням ОСОБА_3В.) при виконанні повороту ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині. Крім того, ОСОБА_1 не врахував ширину проїзної частини вулиці Іванова, на яку здійснював поворот та габарити транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3, що призвело до невірної ним оцінки дорожньої обстановки, яка склалася при повороті ліворуч.

Посилання адвоката ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1 закінчив свій маневр та рухався по головній дорозі, а тому норма п.10.4 Правил дорожнього руху на нього не поширювалася не відповідає дійсності, так як відповідно до п.16.1. Правил Дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим і на такому перехресті знаки пріоритету не діють. В даному випадку перехрестя було регульоване світлофором, тому знак пріоритету «ОСОБА_4 дорогу» зі знаком «Напрямок головної дороги» не діяли.

Крім цього, з цієї ж причини (наявність регульованого світлофору) відсутнє і порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху у водія ОСОБА_3, на що у своїй апеляційній скарзі наполягав адвокат ОСОБА_2

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 саме перед початком руху не впевнився у безпеці руху, таким чином порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Водночас, враховуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, дані, отримані з оглянутого у суді відеозапису та зі схеми протоколу про адміністративне правопорушення, а саме місця зіткнення транспортних засобів, необхідно зробити висновок, що безпосередньо, перед початком руху ОСОБА_3 виконав усі вимоги, передбачені вказаному пункту Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_2 правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2017 року стосовно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6