Справа №359/1073/17
Провадження № 3/359/626/2017
Протокол №0012/125120101/17
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю особи, яка притягається до відповідальності, його представника, представника митниці, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Російська Федерація, постійно проживає: Україна, м. Миколаїв, вул. В. Морська, буд. 120, працює: директор ТОВ «Колібрі МК», паспорт громадянина України для виїзду за кордон № ЕА 491612, виданий 10.12.2007, орган, що видав 4802, персональний номер НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.01.2017 о 13 год. 50 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1, який відлітав літаком авіакомпанії «LOT» до Польщі, м. Варшава, рейсом № 752, своїми діями він обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину України ОСОБА_1, було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що громадянин України ОСОБА_1 відповів, що має приблизно 10 000 євро. Після цього громадянина України ОСОБА_1, було запрошено до службового приміщення митниці залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 10 890 євро та 26 000 гривень, що знаходились в кишені куртки, одягненої на пасажирі у відкритих паперових конвертах. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_1 вся готівка належить йому особисто. Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянину України ОСОБА_1 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 890 євро та 26 000 гривень.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ними «білої лінії» до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_1, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У звязку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил №0012/125120101/17 один примірник якого вручено під підпис громадянину ОСОБА_2 і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у порушенні митних правил визнав частково, зазначив, що під час подій, що мали місце 11.01.2017 р., з ним у складі екіпажу повітряного судна прямували також члени екіпажу: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Разом вони прямували за маршрутом Київ - Амстердам для того, щоб здійснити політ на гелікоптері Єврокоптер ЕС-120В, який був раніше залишений у м. Еммен (Нідерланди) з оформленням митного зобов'язання щодо повернення цього повітряного судна. Мета польоту - повернення гелікоптера за визначеним маршрутом на територію України. Особливістю роботи комерційних пілотів є виконання польотів за премію замовника. Ця премія виплачується після виконання польотного завдання, а до цього усі витрати пов'язанні із перельотом, страхуванням, проживанням та харчуванням несуть члени екіпажу. Після отримання премії вона розподіляється між членами екіпажу з урахуванням понесених витрат. Для цього перед польотом члени екіпажу вносять власні кошти на витрати. В даному випадку він як командир екіпажу вносив 70%, а решта членів по 15%, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали по 1 500 євро та 9 000 грн. власних коштів у тимчасове розпорядження командира екіпажу. Під час проходу митного контролю серед коштів, що були в нього, 3 000 євро та 18 000 грн. становили гроші членів екіпажу. На момент складання протоколу про порушення митних правил члени екіпажу повітряного судна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вже перетнули як зону митного так і прикордонного контролю, тому їх неможливо було зазначити свідками у протоколі. Просив врахувати указані обставини та повернути вилучену валюту, оскільки вони належать всьому складу екіпажу.

Представник особи, яка притягається до відповідальності в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив врахувати всі обставини зазначені останнім при прийнятті рішення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно перед польотом члени екіпажу вносять власні кошти на витрати, а вже після виконання польотного завдання їм виплачується премія з урахуванням всіх витрат, пов'язаних із перельотом, страхуванням, проживанням та харчуванням. Після отримання премії вона розподіляється між членами екіпажу. Вони з ОСОБА_4 дійсно передали в розпорядження ОСОБА_1 власні кошти у тимчасове розпорядження, як командиру екіпажу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, його представника, пояснення свідка, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Представник митниці в судовому засідання просила суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Так, дійсно громадянин України ОСОБА_1 допустив порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

З цього приводу у суду достатні підстави для визнання громадянина України ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 11.01.2017 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення ним даного митного правопорушення.

Вина правопорушника, окрім особистого його визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення, яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 890 євро та 26000 грн., що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив громадянин України ОСОБА_1 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Вивезення даної суми з України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_1 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він вивіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території іншої держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

При прийнятті рішення суддя враховує указані ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини. При перевірці указаних обставин, судом встановлено, що останній працює комерційним пілотом про що свідчить відповідне свідоцтво CR № 008868. Вилучена валюта це не його особисті кошти, вона належить всім членам екіпажу, про що зазначив і свідок. Вилучена валюта ввозилась на територію як витрати пов'язанні із перельотом, страхуванням, проживанням та харчуванням всіх членів екіпажу.

З цього приводу, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, буде сприяти погіршенню матеріального становища не лише ОСОБА_1, але й інших осіб, яким вона належить. Конфіскація валюти не сприятиме його вихованню та попередженню вчиненню ним нових порушень. Вилучена валюта ввозилась на територію України для потреб повязаних з професійним заробітком.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності та вперше.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_1 в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянина України ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0012/125120101/17 року від 11.01.2017 року валюту в розмірі 890 (вісімсот девяносто) євро та 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № ЕА 491612, виданий 10.12.2007, орган, що видав 4802, персональний номер НОМЕР_1.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (отримувач: Бориспіль УДКСУ/Київська митниця ДФС, ЄДПОУ: 38007070, МФО банку: 821018, КДБ: 21081100, р/р: 5004, 050*).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № ЕА 491612, виданий 10.12.2007, орган, що видав 4802, персональний номер НОМЕР_1, на користь державного бюджету України (р/р № 0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № ЕА 491612, виданий 10.12.2007, орган, що видав 4802, персональний номер НОМЕР_1 на користь Київської митниці ДФС (р/р № 9083, МФО: 821018, код за ) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 16 грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк