АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1969/2017 Суддя у першій інстанції: Васалатій К.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участі осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою, АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року, визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 255 гривень, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. 00 коп., та звільнено ОСОБА_4 від сплати судового збору.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №124314 від 29.04.2017 року, ОСОБА_3 29.04.2017 р. о 08 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Богатирській в м. Києві в сторону м. Вишгород, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, при розвороті не впевнився в безпечності маневру та створив аварійну ситуацію,(обстановку) водію ВАЗ 21093 днз НОМЕР_8 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив п. п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №124313 від 29.04.2017 року ОСОБА_4 29.04.2017 р. о 08 год. 15 хв.,керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Богатирській в м. Києві в сторону м. Вишгород, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні дорожньої обстановки через недотримання безпечної швидкості руху та інтервалу, при виникненні небезпеки для руху не вжив всіх заходів для безпечної зупинки транспортного засобу чи об'їзду перешкоди, чимпорушив п. п. 12, 1; 12, 3; 2, 3 б, 13, 1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122, ст. 124 КУпАП., та визнати ОСОБА_4, як особу, якій заподіяно майнову шкоду відповідно до ст. 269 КУпАП, - потерпілим, та зобов'язати ОСОБА_3 відповідно до ст. 280, ст. 329 КУпАП відшкодувати заподіяну шкоду ОСОБА_4, завданої адміністративним правопорушенням.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, необхідні для правильного вирішення справи та неправильно застосував норми матеріального права, суд помилково визначив, що дії водія ОСОБА_4, який був змушений уникати зіткнення із автомобілем НОМЕР_3 та скоїв зіткнення на автомобілі НОМЕР_4 із відбійником з пошкодженням свого автомобіля, підпадають під дію ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, та пояснення ОСОБА_3, який заперечував щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В розумінні ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, суть якого зазначена в протоколі, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскаржуваної постанови, судом першої інстанції під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4дані вимоги закону не дотримані, а тому висновок судді про порушення водієм ОСОБА_4. п. п. 12,1; 12,3; 2,3 «б»; 13,1 ПДР України не відповідає фактичним обставинам справи.

Під час апеляційного розгляду водій ОСОБА_4, пояснив, що 29.04.2017 року приблизно о 08 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_5рухався по головній дорозі зі швидкістю 75-80 км. на годину, десь метрів за 30-40 перед ним водій автомобіля НОМЕР_3 раптово почав здійснювати маневр розвороту в сторону м. Вишгорода, тим самим не дав йому дорогу. Він побачив, що автомобіль НОМЕР_3 не закінчив маневр раптового розвороту та в ньому знаходяться пасажири, тому він змушений був вивернути руль та змінити напрямок руху, що призвело до заносу автомобіля та наїзду на відбійник.

Під час апеляційного розгляду інший водій ОСОБА_3, пояснив, 29.04.2017 року приблизно о 08 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, переконавшись в безпечності маневру здійснював розворот автомобіля через головну дорогу, перед тим бачив, що автомобіль НОМЕР_5 рухається по головній дорозі з великою швидкістю.

Таким чином, враховуючи схему ДТП, характер та локалізацію механічних пошкоджень автомобілів, вважаю, що суд першої інстанції, правильно прийшов до висновку, що дії водія ОСОБА_5 при керуванні автомобілем НОМЕР_6 щодо спричинення аварійної обстановки на дорозі, перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із подальшим діями водія ОСОБА_4, який був змушений уникати зіткнення із автомобілем НОМЕР_6, у зв"язку з чим скоїв зіткнення на автомобілі НОМЕР_7 із відбійником, однак прийшов до помилкового висновку, що дії ОСОБА_4 підпадають під дію ст. 124 КУпАП.

Так відповідно до загальних положень ПДР України, а саме відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В той же час, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що ОСОБА_4, порушив вимоги п. п. 12,1; 12,3; 2,3 «б», 13,1 ПДР України, за що передбачена відповідальність, встановлена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, судом першої інстанції не враховано обстановку даної пригоди, та не надано належної оцінки діям ОСОБА_5, які перебували в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, що призвело до безпідставного визнання винним ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги, стосовно визнання винним ОСОБА_3 у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., то відповідно до норм чинного КУпАП суд першої інстанції розглядає справу в межах зазначеного у протоколі, та не в праві виходи за зазначені межі.

Як убачається з матеріалів справи в частині ОСОБА_3, то відносно останнього складено лише протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, який розглянуто судом першої інстанції та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, тобто в межах складеного протоколу.

Стосовно доводів апелянта, про визнання його, особою, якій заподіяно майнову шкоду відповідно до ст. 269 КУпАП, -а саме потерпілим, та зобов'язання ОСОБА_3 відповідно до ст. 280, ст. 329 КУпАП відшкодувати заподіяну йому шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, то на підтвердження суду не надано, документів, на підставі яких суд міг би зробити належні висновки щодо розміру заподіяної шкоди.

Слід також зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а його висновок про порушення водієм ОСОБА_4 п. п. 12,1; 12, 3; 2,3 «б», 13,1 ПДР України не відповідає фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим постанова Оболонського районного суду м. Києва від 10.07.2017 року підлягає скасуванню в частинні визнання винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у цій частині справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закриттю, у зв'язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року, скасувати в частині визнання ОСОБА_4 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В решті постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 10 липня 2017 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич