АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/1540/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2, працівників поліції Матюніна О.І. та Зеляка А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_5 на постанову Московського районного суду м.Харкова від 08 11 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 08 2017 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія ОСОБА_2 у встановленому законом порядку у КЗОЗ «Обласному наркологічному диспансері», за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 13 08 2017 року, що був проведений 01 год. 55 хв., ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, провадження по справі закрити.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору стосовно оскаржуваної постанови суду першої інстанції зводиться до наступного:

-працівники поліції не зафіксувавши належним чином відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці, примусово доставили його в заклад охорони здоров'я для проведення огляду на стан сп'яніння, що є грубим порушенням його прав та свобод;

-висновок районного суду про винуватість ОСОБА_2 ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення та неналежно оформленому висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, відомості в яких не відповідають дійсним обставинам справи.

Заслухавши доводи апелянта, який просив про задоволення апеляційної скарги, пояснення працівників поліції, які вважали рішення районного суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та представлені відеоматеріали, перевіривши доводи скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, працівники поліції зупинили його у зв'язку з тим, що він наче б то рухався по тротуару, крім нього в автомобілі знаходилися два його товариші. Працівники поліції, як зазначив ОСОБА_2 не висловлювали припущень щодо його перебування у стані алкогольного сп'яніння. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_2 взяв у одного з товаришів слабоалкогольний напій та зробив кілька ковтків, щоб втамувати спрагу. До цього, як вказує апелянт, алкоголю він не вживав та не планував в подальшому сідати за кермо. Згодом до місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 під'їхав ще один екіпаж поліції, у співробітників якого виникла підозра про те, що ОСОБА_2, перебуває у стані алкогольного сп'яніння та йому запропонували пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер» на місці та почали складати протокол за ст. 130 КУпАП. Оскільки з невідомих причин пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» не вдалося, ОСОБА_2 було доставлено до КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» для медичного огляду. З результатами медичного огляду ОСОБА_2 не погоджується, оскільки, на його думку, лікар вела себе зухвало та упереджено.

З метою об'єктивного встановлення всіх обставин по справі, судом апеляційної інстанції було вислухано пояснення працівників поліції Матюніна О.І. та Зеляка А.І.

Матюнін О.І. пояснив, що підозра про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння виникла під час спілкування через різкий запах алкоголю з порожнини рота останнього, у зв'язку з чим було викликано командирський екіпаж, у якого був наявний газоаналізатор «Драгер», необхідний для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння. Однак прилад «Драгер» не спрацював, що, на думку інспектора, сталося через те, що водій видихав недостатній об'єм повітря, у зв'язку з чим останнього було доставлено до КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, пояснення інспектора поліції спростовують твердження апелянта про те, що підозра про перебування його у стані алкогольного сп'яніння виникла лише у другого екіпажу, вже після того, як він зробив кілька ковтків слабоалкогольного напою.

Суд ставиться критично до твердження ОСОБА_2 про те, що до медичного закладу його було доставлено примусово, оскільки в разі його відмови працівниками поліції було б складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння неналежно оформлений,тому не можна зробити висновок про його винуватість, посилаючись на нього, не заслуговує на увагу, оскільки окрім результатів медичного огляду, як зазначено у протоколі від 13 08 2017 року, у нього були зовнішні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Таким чином, апелянтом у судовому засіданні апеляційного суду не було представлено жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, такі відомості відсутні і в наявних матеріалах справи.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13 08 2017 року (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що водій відмовився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с.3), наявними у справі відеозаписами, які підтверджують, що на момент зупинки саме ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем (а.с. 14,30), актом медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння від 13 08 2017 року (а.с.42).

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Московського районного суду м.Харкова від 08 11 2017 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило