Справа № 348/369/17
Провадження № 33/779/130/2017
Категорія ст. ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В. Д. В.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн., -

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 05 лютого 2017 року о 06 год. 05 хв. в м. Надвірна по вул. М. Черемшини, керував транспортним засобом «Ауді-6», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову судді незаконною і необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм права.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №483606 не може бути доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, стверджує, що 05.02.2017 року біля 06 год. 05 хв. в м. Надвірна по вул. М. Черемшини він не керував транспортним засобом, а разом з його двома товаришами перебували у припаркованому на узбіччі дороги автомобілі марки «Ауді-6», двигун якого був вимкнутий.

Вказує, що зазначені ним обставини можуть підтвердити пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були з ним автомобілі на час приїзду інспекторів Надвірнянського відділу поліції.

Також апелянт вказує на зухвалість та протиправність дій, вчинених щодо нього працівниками Надвірнянського відділу поліції.

Апелянт звертає увагу на те, що суд в належному порядку не повідомив його про день і час розгляду адміністративної справи, в зв'язку з чим позбавив його права на захист.

Просить постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, який ним пропущений з поважних причин, оскільки про судове засідання він належним чином повідомлений не був, а копію оскаржуваної постанови отримав тільки 27 лютого 2017 року.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити її, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП встановлено, що постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України , ст.11 Закону України «Про судоустрій України» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито ,що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, Надвірнянський районний суд 13 лютого 2017 року, за адресою, яку вказано в протоколі про адміністративне правопорушення зі слів самого правопорушника, надіслав ОСОБА_2 рекомендованого листа про виклик до суду на 21 лютого 2017 року 09 год., з повідомленням про вручення, яке повернулося 16 лютого 2017 року до суду з відміткою про вручення адресату.

Враховуючи вищевказані обставини і приймаючи до уваги, що пропущений ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження є незначним та з метою забезпечення права доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч.7 ст.204 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що він не заперечує, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення знаходився в стані алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак не керував транспортним засобом і перебував в салоні припаркованого на узбіччі дороги автомобіля з вимкненим двигуном, в зв'язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що працівники Надвірнянського відділу поліції безпідставно склали стосовно нього протокол та вказали в ньому дані, які не відповідають фактичним обставинам.

Разом з тим, під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_2 вказав на те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння і не керував транспортним засобом, а підписав протокол у зв'язку з психологічним тиском на нього з боку працівників поліції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №483606 від 05.02.2017 року, а зокрема, вказаними в протоколі поясненнями ОСОБА_2

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2017 року серії АП2 №483606, ОСОБА_2 05 лютого 2017 року о 06 год. 05 хв. в м. Надвірна по вул. М. Черемшини, керував автомобілем «Ауді-6», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На медичну експертизу в установленому законом порядку їхати відмовився (ухилився), чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу ОСОБА_2 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та записано пояснення правопорушника, в яких він фактично повністю визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення та вказав, що «випив пляшку пива, після чого керував автомобілем, на медекспертизу їхати відмовляюсь, вину визнаю», які засвідчені його підписом.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_2 про те, що він був змушений визнати свою вину та підписати протокол внаслідок тиску на нього з боку працівників поліції, оскільки по справі відсутні будь-які докази, які підтверджують вказані доводи. При вирішенні цього питання апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2, протягом тривалого часу не приймав заходів щодо можливого захисту своїх прав, не оскаржував вищевказані дії поліцейських у встановленому законом порядку і повідомив про такі дії тільки після притягнення його до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським ГРПП Надвірнянського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_5, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6, про що вони підписались в протоколі (а.с.1).

Доводи правопорушника ОСОБА_2 спростовуються також доданими до протоколу поясненнями свідка ОСОБА_3, в яких зазначено, що 05.02.2017 року близько 06 год. він був присутній під час того, як ОСОБА_2, 1993р.н., житель с. Гвізд, керував автомобілем Ауді А-6, на іноземних номерах в стані алкогольного сп'яніння та під час складання адмінпротоколу відносно ОСОБА_2, в якому останній визнав вину та свої пояснення засвідчив підписом (а.с.2).

Вищевказане свідчить про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 повністю визнавав факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв