Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/150/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінсткого районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2017 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у матеріаліах справи, згідно протоколу встановлено, що 15.01.2017 року о 20:15 год., ОСОБА_4, керуючи ; автомобілем НОМЕР_1 по вул. Полтавська 20/7 не врахувавши безпечного інтервалу та не вибравши безпечну швидкість здійснив наїзд на перешкоду та мав ознаки алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2017 року. провадження в страві закрити в звязку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Просить розглядати справу без його присутності.

Зазначає, що хотів пройти тест на алкоголь за допомогою технічних засобів, але в працівників поліції не було при собі приладу для проходження тесту. Після чого, працівники поліції запоропонували йому пройти медичний огляд на стан спяніння у найближчому медичному закладі, але я відмовився, порахувавши це порушенням законодавства.

Вказує, що судом не дотримано вимоги ст. 268 КУпАП, що потягло за собою в свою чергу порушення його права на захист своїх інтересів. Також суд першої інстанції допустив порушення ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя, що підставою для скасування постанови.

Вказує, що вважає, що судом не дана оцінка діям працівників поліції, а саме чи пропонували вони проведення огляду на стан спяніння на місці, розяснили чині порядок застосування технічних засобів, в результаті чого судом не перевірено та не встановлено законність дій працівників поліції.

Вказує, що відповідно до інструкції перевірка на стан спяніння повинна проводитись на місці зупинки в присутності двох свідків, і лише після його відмови чи незгоди повинно пропонуватись проходження в закладі охорони здоровя.

Вказує, що постанову отримав лише 13.04.2017 року за його вимогою.

Перевівши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.

При перевірці матеріалів адміністративної справи було встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 розглянута з дотриманням вимог чинного законодавства.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ст.130 КУпАП, відповідальність порушника наступає у випадку керування ним транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду на такий стан.

Відповідно до ст. 251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8Ю, котрі узгоджуються з описом фактичних обставин справи, протокол про затримання, показаннями свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10

Таким чином, вищезазначеним підтверджується факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень закону під час розгляду справи місцевим судом допущено не було.

Вид стягнення ОСОБА_3 судом першої інстанції призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП та обґрунтовано застосовано стягнення у вигляді штрафу, передбачене санкцією ст.130 ч.1 КУпАП та позбавлення права керування, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

Всупереч доводам правопорушника, який вказує про необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винність ОСОБА_3 оскільки, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан спяніння, як зазначено вище, підтверджується показами свідків та іншими доказами, визнаними судом доведеними. До того ж ОСОБА_3 підписався в протоколі, що він отримав копію протоколу та пояснення надасть в суді, тим самим проігнорувавши своє право надати пояснення до протоколу в якому мав змогу викласти всі обставини справи, в тому числі і можливу незгоду з діями поліції чи оскаржити такі дії поліції до вищестоящого органу.

Апелянтом не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх апеляційних вимог.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що постанова суду є законною, обґрунтованою та належно мотивованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2