П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2016 року о 15 год. 13 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на ділянки «Вїзд в Україну», заїхав легковий автомобіль марки «MAZDA GG 14R», р.н.з. 4M37687, кузов №JMZGG14R241195565, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував із Словацької республіки до України в приватних справах.

Як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України гр. ОСОБА_2 Закарпатській митниці ДФС подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № UAN 089578 від 29.09.2010 та доручення на право користування транспортним засобом від 08.09.2016 року видане власником автомобіля Koudelka Vladimir, громадянину ОСОБА_2, паспорт ЕР554322, яке зареєстроване в реєстрі під номером 07, завірене печаткою нотаріуса «JUDr. MIROSLAVA PAPEZOVA». Зазначений транспортний засіб виведено із смуги руху «зелений коридор» у смугу руху «червоний коридор».

Під час митного контролю при перевірці поданих гр.ОСОБА_2 документів, як підстави для переміщення через митний кордон України вказаного легкового автомобіля, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування вказаним транспортним засобом.

09.09.2016 року Управлінням боротьби з митними правопорушеннями Закарпатської митниці ДФС направлено запит за вих. №07-70-20.3-3.21/6667 на адресу нотаріуса Мірослава Папежова (MIROSLAVA PAPEZOVA), від якої 12.09.2016 року отримана офіційна відповідь вх. №17349-кб-11-21, згідно якої: легалізація документа не є дійсною; ніколи не була здійснена реєстрація за номером 07; ніхто з нотаріального офісу ніколи не бачив вказану «Довіреність»; засвідчення документа підроблено.

В наданому поясненні громадянин ОСОБА_2 зазначив, що вищевказаний легковий автомобіль він придбав у чеському місті Требчін. Під час оформлення доручення в Чехії він особисто заповняв бланк доручення та був присутнім під час його засвідчення гербовою печаткою. Однак чи це проходило в нотаріальному офісі і чи був це нотаріус йому не відомо.

Згідно мережі Інтернет вартість аналогічного автомобіля становить 44999 чеських крон, що згідно курсу НБУ станом на 09.09.2016 року складає 50 110,03 грн.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_2 не зявився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. В попередніх судових засіданнях ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що на початку вересня 2016 року через мережу інтернет на сайті Чеської Республіки знайшов автомобіль марки «MAZDA GG 14R», 2003 року випуску. Зателефонувавши за вказаним на сайті номером, він домовився з продавцем про зустріч та обговорення питання щодо придбання вказаного транспортного засобу. 08.09.2016 року ОСОБА_2 приїхав у чеське село Требчін, де зустрівся з сином власника авто ОСОБА_4 Оглянувши автомобіль та враховуючи його технічні недоліки, вони домовились про ціну автомобіля в розмірі 27500 чеських крон, хоча до того була встановлена ціна в розмірі 30000 чеських крон. Він відразу заплатив продавцю обумовлену суму коштів, а той, в свою чергу, заповнив договір купівлі-продажу. В подальшому вони поїхали до нотаріуса, щоб оформити довіреність на його імя на право керування транспортним засобом. Під час оформлення довіреності він був присутнім і бачив, як нотаріус її підписала та поставила печатку. За послуги нотаріуса ним було сплачено 800 чеських крон. Забравши довіреність він поїхав на Україну. 09.09.2016 року заїхавши в зону митного контролю митного посту «Ужгород» на перевірку подав документи на транспортний засіб та вказану довіреність. При перевірці документів працівниками митниці було зясовано, що нотаріус, яка зазначена в довіреності, її не видавала та не реєструвала. Пояснити, як це сталось ОСОБА_2 не може, оскільки вважав, що жінка яка підписала довіреність та поставила на неї гербову печатку була нотаріусом. При визначені розміру адміністративного стягнення ОСОБА_2 просив прийняти до уваги фактичну вартість транспортного засобу, за якою він був придбаний, а саме 27500 чеських крон.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні для визначення вартості не розмитненого транспортного засобу марки «MAZDA GG 14R», р.н.з.4M37687, кузов №JMZGG14R241195565, на дату його ввезення на митну територію України просила суд призначити по справі експертизу. Просила закрити провадження по справі в звязку з відсутністю складу правопорушення, враховуючи відсутність субєктивної сторони правопорушення передбаченого ст.. 483 МК України.

Представник Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення передбачене санкцією вказаної статті у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосереднього предмету (транспортного засобу) порушення митних правил з його конфіскацією.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, за змістом ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб'єктивної та об'єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З протоколу про порушення митних правил №1675/30500/16 від 13.09.2016 р. та доданих до нього матеріалів встановлено, що 09 вересня 2016 року о 15 год. 13 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на ділянки «Вїзд в Україну», заїхав легковий автомобіль марки «MAZDA GG 14R», р.н.з. 4M37687, кузов №JMZGG14R241195565, під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який слідував із Словацької республіки до України в приватних справах.

Відповідно до правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджено наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. №1118 «Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» - при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або уповноважена особа надає уповноваженій посадовій особі митниці, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії таких документів (п. 7 розділу першого Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України): - що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); - реєстраційних (технічних) документів на ТЗ (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття ТЗ з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; - що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення ТЗ з наданням таких пільг); - паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

ОСОБА_2, як підставу для переміщення автомобіля марки «MAZDA GG 14R», р.н.з. 4M37687, кузов №JMZGG14R241195565, через митний кордон України подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № UAN 089578 від 29.09.2010 року та доручення на право користування транспортним засобом від 08.09.2016 року видане власником автомобіля Коуделка Владіміром громадянину ОСОБА_2, яке зареєстроване в реєстрі під номером 07, завірене печаткою нотаріуса Мірослава Папежова «JUDr. MIROSLAVA PAPEZOVA».

Разом з тим, з листа нотаріального кандидата ОСОБА_5 довіреної особи нотаріуса ОСОБА_6 від 12.09.2016 року, наданої на запит Закарпатської митниці ДФС (вх..№17349-кб-11-21 від 12.09.2016 року), слідує, що «Легалізація документів не є дійсною. Нами ніколи не була здійснена реєстрація за номером номерами НОМЕР_2 та 07. Ніхто з нашого нотаріального офісу ніколи не бачив вказані «Довіреності». Засвідчення документів підроблено».

Згідно висновку експерта Ужгородського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №153 від 07.10.2016 року на надана на експертизу «Довіреність від 08.09.2016 №07» не відповідає загальноприйнятим вимогам до виготовлення документів даної категорії. Враховуючи зміст листа нотаріуса Miroslava Papezjva, м.Cesk? Brod, Чехія, вх.. УБМП від 12.09.2016 року №173349-кб-11-21, «Довіреність від 08.09.2016 №07» містить ознаки підробки шляхом повного виготовлення документу.

14 вересня 2016 року СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області відомості по кримінальне правопорушення, за матеріалами Закарпатської митниці ДФС, були внесені до ЄРДР за №003262, та розпочато досудове розслідування.

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 25 жовтня 2016 року кримінальне провадження №003262 від 14.09.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України було закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Разом з тим, вказане не перешкоджає розгляду даної справи по суті, оскільки наведені порушення митних правил мають самостійний склад правопорушення і доведеність такого не знаходиться в залежності від наслідків зазначеного провадження в органах досудового розслідування.

Тобто, гр. України ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України легкового автомобіля марки «MAZDA GG 14R», р.н.з. 4M37687, кузов № НОМЕР_3, 2003 року випуску, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для його переміщення підробленого документа - довіреності на право користування автомобілем від 08.09.2016 року, яке зареєстроване в реєстрі під номером 07. Вказані обставини в своїй сукупності свідчить про наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Дії гр. ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України кваліфіковані правильно.

Вина порушника підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про ПМП №1675/30500/16 від 13.09.2016 року, доповідною запискою головного державного інспектора-кінолога ВКЗ УБМП Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_8 від 13.09.2016 року, листом нотаріального кандидата ОСОБА_5 довіреної особи нотаріуса ОСОБА_6 від 12.09.2016 року, наданої на запит Закарпатської митниці ДФС (вх..№17349-кб-11-21 від 12.09.2016 року), висновком експерта Ужгородського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціальної лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №153 від 07.10.2016 року.

Для кваліфікації дій за ч.1 ст. 483 МК України, не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також те чи настали від цього шкідливі наслідки. Суд критично оцінює доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення через відсутність прямого умислу на його вчинення, оскільки субєктивною стороною складу даного правопорушення є вина у формі умислу або необережності.

Порушення митних правил визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

Як убачається зі змісту ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Отже, доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосереднього предмету порушення митних правил (транспортного засобу) з його конфіскацією.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні для визначення вартості транспортного засобу просила суд призначити по справі експертизу.

Відповідно до ч.6 ст. 500 МК України, захисник під час участі у справі користується усіма правами, зазначеними у статті 498 цього Кодексу, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо особою, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, і не може бути доручена захиснику. Згідно з вимогами ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Враховуючи вище викладене, ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 не позбавлений права подавати суду докази, здобуті у тому числі шляхом звернення до відповідних державних органів. Суду не надано докази, які підтверджують звернення адвоката до відповідних державних органів, а також неможливість отримання вказаних у клопотаннях доказів іншим шляхом, як витребування їх судом.

Згідно ч. 2 ст. 502 МК України експерт призначається посадовою особою органу доходів і зборів, в провадженні яої перебуває справа про порушення митних правил, у разі потреби в спеціальних знаннях.

Порядок призначення експертизи врегульовано ст. 516 МК України, згідно якої визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

За ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для зясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 515 МК України у разі неналежної якості або повноти висновку експерта може бути призначена повторна експертиза, проведення якої доручається іншому експерту.

Відповідно ч.2 ст.515 МК України особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. ОСОБА_2, як особа, яка притягується до відповідальності, та його адвокат ОСОБА_3 наданою їм можливістю не скористались.

Разом з тим, згідно договору купівлі-продажу, укладеного між Коуделка Владіміром (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупцем), відчуження автомобіля марки «MAZDA 6», рік випуску: 10/2003, пробіг 278000 км., СТК 9/2016, ІН (VIN): JMZGG14R241195565, колір: срібний металік, обєм 1998 см., паливо: дизельне пальне, реєстраційний номер 4M37687, було здійснено за домовленістю 30000 чеських крон.

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_2 стосовно придбання вказаного автомобіля марки «MAZDA 6» за ціною 27500 чеських крон, оскільки не підтверджується жодними доказами.

Враховуючи вищевикладене, наявний у матеріалах справи договору купівлі-продажу в якому визначено вартість транспортного засобу, суд вважає, що необхідності для призначення експертизи не має, та для визначення розміру штрафу, який згідно санкції ч.1 ст.483 МК України становить 100 відсотків вартості безпосереднього предмету порушення митних правил приймає до уваги вартість автомобіля вказану в даному правочині в розмірі 30000 чеських крон, що станом на 09.09.2016 року за курсом НБУ становить 33407,43 грн.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_9 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 483 ч. 1 МК України, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що були безпосередніми предметами порушення митних правил, з їх конфіскацією на користь держави, що буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень. Пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином порушник має сплатити судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 483, 522, 527, 528, 529 МК України, ст.ст. 283-285, 287-290, 303 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосереднього предмету порушення митних правил (транспортного засобу), що становить 33407,43 грн., з конфіскацією транспортного засобу - легкового автомобіля марки «MAZDA GG 14R», р.н.з. 4M37687, кузов № НОМЕР_3, 2003 року випуску, обєм двигуна 1998 см.куб., тип двигуна дизельний, вартістю 33407,43 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 275,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Ужгородське УДКСУ Закарпатської області, МФО 812016 , , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002 , код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ 38015610 (суду, де розглядається справа).

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10