П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/2564/17

09.06.2017 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління держпраці у Полтавській області про притягнення ОСОБА_2, 11.09.1982 р. н., працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено , що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині порушень вимог законодавства про працю, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1, час вчинення протягом жовтня 2016 р. - березня 2017 р. виявлено в період з 01.03.2017 р. по 13.03.2017 р. а саме: ч. 1 ст. 117, ст. 83 КЗпП України.

Порушення частини першої статті 117 КЗпП України, не проводиться нарахування та виплата середнього заробітну за весь час затримки по день фактичного розрахунку звільненим працівникам, у разі невиплати в день звільнення всіх коштів належних працівникові. Так, при звільненні швачки ОСОБА_3 з 07.11.2016 р. виплату розрахункових коштів проведено лише 18.11.2016 р. за відомістю на виплату грошей № 15 від 18.11.2016 р. де значиться сума 274,44 грн. та підпис працівника. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_3 не нараховувався та не виплачувався. При звільненні ОСОБА_4 з 30.11.2016 р. розрахунок проведено 21.12.2016 р. за переказом коштів згідно квитанції № TS208217, підтвердження про нарахування та виплату середнього заробітку відсутнє. За письмовим поясненням фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та наданої копії квитанції, грошові кошти (заробітна плата за жовтень та розрахункові за листопад місяць) перераховані через термінал КБ Приватбанк 21.12.2016 р. о 17-25 годині в розмірі 2500,00 грн. на картковий рахунок 414943 **** **** 93, який ОСОБА_4 дала перед звільненням.

Порушення статті 83 КЗпП України, при звільненні працівників не проводиться нарахування та виплату грошової компенсації за всі не використані ними дні щорічної відпустки. Так, відповідно до наказу № 1-к від 30.03.2016 р. працювала з

01.04.2016 р. швачкою за трудовим договором від 30.03.2016 р. ОСОБА_4 та відповідно до особистої заяви звільнені з 30.11.2016 р. по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ № 6-к від 30.11.16 p.). За розрахунком № 16 заробітної плати за листопад 2016 року при звільненні ОСОБА_4 нарахування та виплату грошової компенсації за всі не використані нею дні щорічної відпустки не проведено. В нарахуваннях значиться сума 1500,00 грн. за відпрацьований час (22 робочих дня, 176 годин). Відсутні нарахування грошової компенсації за всі не використані дні щорічної відпустки при звільненні з швачки ОСОБА_3 з 07.11.2016 p., згідно наказу № 1-к від 30.03.2016 р. прийнята на посаду швачки з 01.04.2016 р.

Порушення вимог ст. 117, ст. 83 КЗпП України, носить неодноразовий і триваючий характер, на час перевірки не усунено.

Порушення вимог ст. 83 КЗпП України, призвело до невчасного отримання коштів працівниками.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, у телефоному режимі повідомила, що не запересує проти розгляду справи про притягенння її до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.2 КУпАП за її відсутності.

Суддя дослідивши матеріали справи , приходить до наступних всиновків :

Диспозиція ст. 41 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, або ті самі діяння, вчинені щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину-інваліда.

Із постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.06.2017 року ( а.с. 3) убачається , що ОСОБА_2 була звільнена від адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КпАП України у зв,язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і суд обмежився усним зауваженням , провадження по справі відносно ОСОБА_2 . за ст.. 41 ч.1 КпАП України було закрито. Тобто , ОСОБА_2. не була підвергнута адміністративному стягненню за ст. 41 ч.1 КУпАП протягом року , що є об,єктивною стороною адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 41 ч.2 КУпАП .

Також із адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 не убачається , що вона вчинила правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину-інваліда, так як в адміністративному матеріалі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4, підпадає під ознаки, які передбачені ст. 41 ч.2 КУпАП, тобто що вона неповнолітня, вагітна жінка, одинока матір, або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину-інваліда.

Враховуючи вищевикладені обставини , суд вважає відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 41 ч.2 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 41 ч. 2, 247 ч.1 п.1 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.. 41 ч. 2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: