ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/91/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 року суддя Золочівського районного суду Харківської області Шабас О.С., за участі прокурора Моргай А.С., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у смт Золочів, Золочівського району Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, що працює на посаді завідуючого МТФ №2 ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2017 року оперуповноважений Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 склав протокол №11 про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією відносно ОСОБА_1

У вказаному протоколі оперуповноважений зазначив, що ОСОБА_1 15 березня 2016 року порушив вимоги п.п.1-4 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», так будучи депутатом Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області 7-го скликання та одночасно обіймаючи посаду завідуючого МТФ №2 ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди» на підставі наказу №7 від 22.07.1987 року під час засідання Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області не повідомив про наявність в нього реального чи потенційного конфлікту інтересів під час або до того, як на розгляд ради 15 березня 2016 року виносилися пропозиції про включення до порядку денного, а згодом і під час або до голосування по питанням про:

- внесення змін до рішення ХІХ сесії VІ скликання від 15 листопада 2012 року «Про надання ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі лазні-пральні в котельнею»;

- внесення змін до рішення ХІХ сесії VІ скликання від 15 листопада 2012 року «Про надання ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі (адміністративного будинку);

- внесення змін до рішення ХІХ сесії VІ скликання від 15 листопада 2012 року «Про надання ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі (дитячого садка з господарськими будівлями);

- внесення змін до рішення ХІХ сесії VІ скликання від 15 листопада 2012 року «Про надання ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі (їдальні з гуртожитком), як вказані питання.

Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, із призначенням стягнення в межах санкції статті. Одночасно зауважив, що строк накладення адміністративного стягнення має відраховуватися з моменту коли Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України було виявлено правопорушення в ході перевірки листа-повідомлення голови «Чугуївської правозахисної групи» ОСОБА_3

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, просив провадження по справі закрити так як на його думку спливли строки накладення адміністративного стягнення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора, дійшов наступного.

З доданого до матеріалів справи листа-повідомлення голови «Чугуївської правозахисної групи» ОСОБА_3 спрямованого до Національного антикорупційного бюро України вбачається, що згідно вхідного штампу, вказане бюро 12 жовтня 2016 року отримало повідомлення правозахисного групи про правопорушення допущене ОСОБА_1, під час перебування на посаді депутата Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області щодо неповідомлення про конфлікт інтересів при вирішення питань про внесення змін до рішення ХІХ сесії VІ скликання від 15 листопада 2012 року «Про надання ПРАТ «Агрофірма ім. Г.С. Сковороди» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель.

13 жовтня 2016 року згідно копії супровідного листа Національного антикорупційного бюро України від бюро перенаправило вказаний лист-повідомлення голови «Чугуївської правозахисної групи» ОСОБА_3 щодо виявленого ним порушення антикорупційного законодавства з боку ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції. Останнє згідно вхідного штаму отримало вказаний лист 27 жовтня 2016 року.

23 листопада 2016 року в свою чергу Національне агентство з питань запобігання корупції спрямувало лист-повідомлення голови «Чугуївської правозахисної групи» ОСОБА_3 про правопорушення допущене ОСОБА_1 Начальнику Головного управління Національної поліції в Харківській області, 25 листопада 2016 року вказаний лист отримав кінцевий адресат.

25 січня 2017 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 складено протокол №11 про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26 січня 2017 року вказаний протокол надійшов до Золочівського районного суду Харківської області.

При вирішенні справи суддя керуються наступними нормами, так відповідно до положень ст. 1, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII спеціально уповноваженими субєктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції. Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Стаття 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Так у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції (за статтями 172-4 - 172-9, 188-46, 212-15, 212-21), Національного антикорупційного бюро України (за статтями стаття 185-13).

Стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентує строки накладення адміністративного стягнення. Так адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Стаття 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає строки розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з'явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стаття 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентує повідомлення про розгляд справи. Так повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Згідно із положенням статті 9 Конституції, яка проголошує, що «чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України».

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV регулює застосування судами Конвенції та практики Суду. Так зокрема суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ( 995_004 ) та практику Суду як джерело права.

Пункт 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. встановлює, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У пункт 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Корнєв і Карпенко проти України" (Заява N 17444/04) від 21 жовтня 2010 року, що набуло статусу остаточного 21/01/2011г. суд дійшов висновку, що в як і в деяких інших справах проти України, в яких він уже розглядав подібні питання (рішення у справі "Гурепка проти України (N 2)" ( 974_565 ) (Gurepka v. Ukraine (no. 2)), N 38789/04, п. 33, від 8 квітня 2010 року) стосовно такої ж категорії проваджень, застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції є прийнятим при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

У згаданому рішенні судом у п. 66-68 констатовано, що пункт 3(b) статті 6 ( 995_004 ) гарантує обвинуваченому "мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту", а отже, ця гарантія означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи судом. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження (див. "Кан проти Австрії" (Can v. Austria), N 9300/81, доповідь Комісії від 12 липня 1984 року, серія A, N 96, п. 53, ухвалу у справі "Коннолі проти Сполученого Королівства". (Connolly v. the United Kingdom), N 27245/95, від 26 червня 1996 року, і "Майзіт проти Росії" (Mayzit v. Russia), N 63378/00, п. 78, від 20 січня 2005 року). Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту - з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі (див. ухвалу у справі "C.G.P. проти Нідерландів" (C.G.P. v. the Netherlands), N 29835/96, від 15 січня 1997 року, і рішення у справі "Фуше проти Франції" (Foucher v. France) від 18 березня 1997 року, Reports 1997-II, пп. 26-38). Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи.

Судом зауважено, що навіть якщо припустити, що справа заявниці була нескладною, Суд має сумніви в тому, що обставини, за яких проводився розгляд справи заявниці, дали їй змогу належним чином ознайомитися з висунутими проти неї обвинуваченнями та доказами, а також адекватно їх оцінити і розробити серйозну юридичну стратегію свого захисту.

Та в решті решт судом констатовано, що заявниці не було надано часу та можливостей, необхідних для підготовки її захисту. Отже, мало місце порушення пункту 3 статті 6 Конвенції ( 995_004 ), взятого в поєднанні з пунктом 1 статті 6 Конвенції.

2. Право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, і право допитувати свідків або вимагати, щоб їх допитали.

Відтак, враховуючи отримання 27 жовтня 2016 року Національним агентством з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) листа-повідомлення голови «Чугуївської правозахисної групи» ОСОБА_3 про правопорушення допущене ОСОБА_1, суддя саме з цієї дати обраховує строк виявлення правопорушення так як, НАЗК відповідно до положень ст. 1, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII є спеціально уповноваженими субєктами у сфері протидії корупції та відповідно до статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення має повноваження на складення протоколів про правопорушення в тому числі за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Більш того, НАЗК є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Доводи прокурора, що виявлення правопорушення сталося лише під час перевірки Управлінням захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України інформації викладеної у листі-повідомлені не ґрунтуються на вимогах закону, так як 27 жовтня 2016 року інформацію про правопорушення отримав уповноважений державний орган, якій на власний розсуд мав вирішувати питання організації перевірки вказаної інформації, маючи цілий спектр повноважень в тому числі і на складання протоколу.

Спрямування матеріалів до інших органів з метою перевірки або самостійна перевірка викладеної інформації, є лише формою організації діяльності в межах своїх повноважень, які на власний розсуд може обирати Національне агентство з питань запобігання корупції при здійсненні державної антикорупційної політики.

Відтак судом встановлено, що 27 жовтня 2016 року НАЗК було виявлено правопорушення, 26 січня 2017 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення надійшов до Золочівського районного суду Харківської області, тобто за 1 день до закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, що обраховується з моменту виявлення порушення.

Після надходження до суду матеріалів, суддя, з метою недопущення порушення права на захист, та з дотримання вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення мав здійснити дії щодо виклику в судове засідання особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка завчасно, а саме не пізніше чим за 3 дні до засідання має отримати судову повістку відповідно до положень ст. 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більш того, для недопущення порушення права на захист, в розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі мало бути забезпечено не тільки право на присутність у судовому засіданні але й на користування послугами захисника, якого він може винайняти на власний розсуд.

Відтак, враховуючи надходження справи до суду 26 січня 2017 року, виклик ОСОБА_1 в судове засідання, зясування питання потреби у представництві його інтересів професійним адвокатом, його винайдення, та підготовка їх до судового засідання є із дотриманням положень ст. 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та гарантій передбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було неможливим в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суддя фактично був позбавлений можливості прийняти рішення по суті складеного протоколу в межах строку накладення стягнення, а беручи до уваги факт спливу цього строку, зобовязаний прийняти рішення про закриття провадження по справі відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 38, ч. 1ст. 172-7, ст.ст. 221, 245, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 622/89/17 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області, або на неї принесено протест прокурором протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Шабас О. С.