Справа №592/6669/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Труханова Л. М.
Номер провадження 33/788/416/17 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 483 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю представника ОСОБА_3, представника Сумської митниці ДФС Бикова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 48184 грн. з конфіскацією на користь держави автомобілю Ауді А6, реєстраційний номер НОМЕР_1, в кількості 1 шт., загальною вартістю 48184 грн., що зберігається на складі Сумської митниці ДФС.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 29 вересня 2017 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України, з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією на користь держави автомобіля.

Так, 29 березня 2017 року близько 18 год. 19 хв. ОСОБА_5 в'їхав в зону митного контролю митного поста "Бачівськ" Сумської митниці" ДФС в напрямку виїзд з митної території України, на легковому автомобілі марки "Ауді А 6", реєстраційний номер НОМЕР_1. У якості підстави для переміщення через митний кордон України автомобіля, ОСОБА_5 надав митному органу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2, зареєстрованого на громадянку ОСОБА_8 з вписаним співвласником ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 (доручення) на польській мові без номеру від 05.12.2015 року від ОСОБА_8 і переклад Доручення на українській мові, які містять неправдиві дані, оскільки відповідно листа Львівської митниці ДФС № 13-70-20/7/36 від 31.03.2017 року, дане доручення нотаріальною конторою Kancelaria Notarialna Wojciech Pusz, а саме нотаріусом Wojciech Pusz 05.12.2016 року не видавалось

На дану постанову, представником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, відповідно якої просить провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та зобов'язати Сумську митницю ДФС повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучений транспортний засіб. Постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права, а саме Кодекс про адміністративне правопорушення не передбачає прийняття рішення суддею у нарадчій кімнаті, крім того відповідно журналу судового засідання, учасники не були повідомлені про перенесення судового засідання на 29 вересня 2017 року, крім того як вбачається з журналу, судове засідання закінчилось 02.10.2017 року, а тому постанова повинна бути датована 02.10.2017 року, а не 29.09.2017 року. Санкція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, визначення вартості конфіскованого майна здійснює суб'єкт оціночної діяльності, який призначається державним виконавцем в порядку виконання постанови суду про конфіскацію. В межах Міжнародної конвенції про взаємну адміністративну допомогу у відверненні, розслідуванні та припиненні порушень митного законодавства від 09.06.1977 року, Львівська митниця ДФС не мала повноважень запитувати та отримувати від канцелярії нотаріальної контори будь-які листи та відповіді стосовно порушень митного законодавства. Даний лист не містить жодних ознак офіційного документа, тому не може бути джерелом доказу по справі.

Вислухавши представника ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, представника Сумської митниці ДФС, який вважав постанову суду законною, доходжу до висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Стаття 294 КУпАП передбачає, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Cуд, на підставі сукупності зібраних доказів у справі, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК України, правопорушенням є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених засобів або сховищ, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Матеріалами справи, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0192/80500/17 від 31.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 здійснив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України транспортного засобу «AUDI А 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу документу, який містить неправдиві дані, а саме доручення від 05 грудня 2016 року, посвідчене нотаріусом м. Перемишлі, Войцех Пуш.

Даний факт підтверджується електронним листом - відповіддю нотаріуса Войцех Пуш, наданим Львівською митницею ДФС.

Щодо доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_3 про неналежність та недопустимість даного доказу, то такі є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про інформацію», документ - матеріальний носій, який містить інформацію, що зі змісту ДСТУ 2732-94 оформлений в установленому порядку і має відповідно з діючим законодавством юридичну силу, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, такі дані, що мають значення у справі, можуть встановлюватися, зокрема, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Окрім цього, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 336 МК митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Наявна в матеріалах справи відповідь нотаріальної канцелярії містить у собі усі необхідні дані, відомості, що мають значення для справи, така електронним способом надіслана з офіційної електронної адреси нотаріальної канцелярії «wojciech.pusz» - ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронну адресу Львівської митниці ДФС, вказану у листі-запиті.

У зв'язку з наведеним вище, не вбачаю підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_5 є склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 483 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення автомобіля документів, що містять неправдиві відомості.

Твердження представника ОСОБА_3 про те, що суд призначаючи покарання вийшов за межі своїх повноважень, оскільки вартість конфіскованого майна визначає суб'єкт оціночної діяльності, призначений державним виконавцем, є не вмотивованими та такими, що спростовуються нормами чинного законодавства.

Посилаючись у поданій апеляційній скарзі на п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 року № 1724 "Про порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядженням ним", представник не взяв до уваги, що даний пункт постанови регулює порядок оцінки конфіскованого майна вже на стадії виконання судового рішення, коли відкрито виконавче провадження.

Призначаючи стягнення ОСОБА_7 за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості автомобіля, суд виходив з оцінки вартості транспортного засобу, встановлене висновком судової автотоварознавчої експертизи № 004/2017 від 26.09.2017 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним» від 26 грудня 2001 року №1724 п.п. г) п.4, попередня оцінка транспортних засобів проводиться митницями ДФС самостійно, а у випадках, визначених законодавством, - із залученням суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання на момент взяття їх на облік з урахуванням ринкових цін та фактичного їх стану на день оцінки, а автомобілів, крім того, з урахуванням податків та зборів, що справляються у разі імпортування автомобілів відповідно до законодавства, якщо такі податки і збори не були попередньо сплачені.

Частиною третьою статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, які відповідно до правової позиції Конституційного Суду України є конституційними гарантіями права на судовий захист. До основних засад судочинства належить, зокрема, повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Наведений конституційний припис покладає на суд обов'язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства. Тому повна фіксація судового процесу технічними засобами під час розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності не суперечать чинному законодавству та здійснюється у порядку передбаченому нормами процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, судове засідання фіксувалося технічними засобами, що підтверджується наявним журналом судового засідання та диском з фіксації.

Зі змісту журналу судового засідання та диску фіксації, вбачається повне забезпечення судом гарантій прав учасників провадження на справедливий розгляд. Судове засідання проведено без порушення норм процесуального закону України, та після проведення судового слідства, дослідження матеріалів справи, письмових доказів, судових дебатів, та наданню судом права учасникам на обмін репліками, суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення, дату проголошення постанови суду визначено 29 вересня 2017 року, що про оголошено учасникам. Журналом судового засідання від 29.09.2017 року зафіксовано проголошення судом судового рішення, а саме оскаржуваної постанови суду. Тому твердження представника ОСОБА_3 про те, що вони не були повідомлені про 29.09.2017 року є не обґрунтованим, оскільки він разом з ОСОБА_5 був присутнім у судовому засіданні 28 вересня 2017 року та були повідомлені про час та дату проголошення судового рішення. Присутність учасників під час проголошення судового рішення не є обов'язковим.

Зазначення в журналі судового засідання від 29.09.2017 року, дати закінчення судового засідання, а саме проголошення судового рішення є технічною помилкою секретаря судового засідання, про що зазначено у журналі та виправлено помилку.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_5, враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосовано таке у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Під час розгляду справи в місцевому суді, порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, апеляційним судом не встановлено, оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, а відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП ст. 530 МК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2017 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.